For best IPTV provider, please visit: WWW.IPTV.CAT For best IPTV provider, please visit: WWW.IPTV.CAT
‫- דוקטור סוס: הסניצ'ים -‬
‫שלום לכם. הרשו לי להציג את עצמי.‬
‫שמי דייויד אודודל ון דונקל מקפאז,‬
‫מספר סיפורים מעכשיו,‬
‫ו… גם מאז.‬
‫הגעתי מאי בו חופים מפה ועד שם,‬
‫ואלה החיים בו, טוב, הסניצ'ים זה שמם.‬
‫לחלקם של הסניצ'ים כוכב על בטנם,‬
‫וסניצ'ים אחרים עם בטן ירח יש גם.‬
‫והם לא הסתדרו, כי חשבו לתומם,‬
‫"אנחנו טובים, וההם – הם רק סתם."‬
‫הנה, תראו בעצמכם.‬
‫אוי, לא. שוב הבטן-ירח האלה.‬
‫חושבים שאתם משהו מיוחד, נכון?‬ ‫אבל כולם יודעים שירח זה יותר טוב מכוכב.‬
‫אנחנו טובים יותר!‬ ‫-לא, אנחנו!‬
‫הם הרגישו שונים מכדי לחלוק חלל אחד,‬
‫אז כל קבוצה יצרה מקום שיהיה שלה בלבד.‬
‫סניצ'ימי בטן-כוכב בנו בעצים את ביתם,‬
‫וסניצ'ימי בטן-ירח הפליגו בים.‬
‫הסניצ'ים באי הסתדרו בעצמם,‬
‫אבל הסיפור הוא על איך התהפך עולמם.‬
‫יאהוזו!‬
‫בואו נראה.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫זה טוב.‬
‫אני יודעת!‬
‫מוצא חן בעיניי!‬
‫אל לוח הציור.‬
‫הצלחתי!‬
‫בין, התעוררת.‬
‫תראה את זה.‬ ‫הרגע היה לי רעיון גדול להמצאה חדשה.‬
‫אני חייבת להראות לאימא ואבא.‬
‫תהיה שם ארוחת בוקר.‬
‫יאהוזו!‬
‫היי, סטלה בלה.‬ ‫-בוקר טוב, מתוקה.‬
‫קדימה, בואו! תראו את הרעיון שלי!‬
‫אוקיי, אתם מוכנים?‬
‫מוכנים.‬ ‫-אתם בטוח מוכנים?‬
‫כן, אנחנו בטוח מוכנים.‬
‫אבל בטוח-בטוח?‬
‫אוקיי, אוקיי. אני רק רוצה שתדעו‬ ‫שזה הרעיון הכי טוב שאי פעם היה לי.‬
‫תופים, בבקשה.‬
‫היכונו להידהם מ…‬
‫כנפי עפיפון.‬
‫שני עפיפונים קופצים מהתיק כמו כנפיים,‬
‫ואז אפשר לעוף לשמיים‬ ‫ולראות את הכוכבים מקרוב.‬
‫זה באמת מאוד יצירתי, מתוקה, אבל…‬
‫את לא אוהבת את זה?‬
‫זה לא שאני לא אוהבת,‬ ‫זה רק שסניצ'ימי בטן-כוכב לא עפים.‬
‫למה שנרצה לעשות דבר כזה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫בגלל שזה יהיה מדהים!‬
‫למה אתם לא אוהבים שום דבר שונה?‬
‫מתוקה, זה לא נכון.‬
‫אנחנו אוהבים שאת שונה.‬
‫אנחנו רק לא רוצים שתהיי יותר מדי שונה.‬
‫הרשינו שיהיה לך קופיף מחמד.‬ ‫זה די משונה, נכון?‬
‫סניצ'ימי בטן-כוכב נשענים על מסורת.‬
‫אנחנו עושים את אותו הדבר שעה אחרי שעה…‬ ‫-…שנה אחרי שנה.‬
‫זאת הסיבה שאנחנו מצוינים כל כך.‬
‫ומשעממים.‬
‫סטלה בלה, את לא נשארת?‬
‫לא.‬
‫אני יוצאת לשאוף קצת אוויר.‬
‫אוקיי, מתוקה, אבל אל תאחרי לאימוני הכוכב.‬
‫אני לא אאחר.‬
‫אני לא מבינה, בין.‬
‫למה סניצ'ימי בטן-כוכב‬ ‫רוצים שהכול יהיה תמיד אותו דבר?‬
‫יש המון מחשבות חדשות שמחכות שיחשבו אותן.‬
‫"אני אוהבת על הבוקר כל יום‬ ‫שמחשבונת חדשונת שוב עולה לי פתאום‬
‫"וכדאי אותה לרשום לפני שהיא תברח‬
‫"משהו שאיש לא הגה מעולם‬ ‫סניצ'ימי בטן-כוכב יגידו, 'כן, זה מושלם'‬
‫"משהו שאיתו העולם כולו ישמח‬
‫"נכון, אולי זה יהיה משונה קצת‬
‫"אפילו די הזוי‬
‫"אך אם תרצה להיות ממציא על אמת, בין‬
‫"אי אפשר לפחד משינוי‬
‫"זה נהדר, בואו בגדול נחשוב‬
‫"רעיון מקורי עשוי להיות דווקא טוב‬
‫"לא לפחד את המוכר לי לעזוב‬
‫"רעיון מקורי‬
‫"עשוי להיות דווקא טוב‬
‫"רעיון מקורי‬
‫"עשוי להיות דווקא טוב‬
‫"זה לא עוצר בי, הוגה וחושבת‬
‫"עוד רעיון, ואני שוב כותבת‬
‫"הנה שולפצילימוד‬
‫"שונה, נכון, אבל זה בטוח יעבוד‬
‫"אתה צודק, כן, לא נראה עוד כמותו‬
‫"זה אולי משונה קצת‬
‫אך, בין, לכן ארצה אותו‬
‫"זה נהדר, בואו בגדול נחשוב‬
‫"רעיון מקורי יכול להיות דווקא טוב‬
‫"ליצור זה משהו מסעיר‬
‫"מסורת זה דבר אדיר‬
‫"אבל גם משהו מקורי‬
‫"יכול להיות טוב"‬
‫מה? בין, אתה עדיין רעב?‬
‫הנה, תן לי לעזור.‬
‫כוכבים אדירים!‬
‫זו תמונה של סניץ' בטן-ירח בסירונת צפונת.‬
‫זה כמו כנפי העפיפון שלי.‬
‫אוי, לא! אנחנו מאחרים לאימון! קדימה, בין!‬
‫סניצ'ימי בטן-כוכב היו די עסוקים‬
‫בלהשלים משימות ולתכנן תכנונים.‬
‫בקרוב יהיו חגיגות הכוכב,‬
‫עליהן עבדו כולם יחד עכשיו.‬
‫איפה הילדה הזאת?‬
‫אני כאן!‬
‫כנראה לא שמת לב שהגעתי.‬
‫כנראה.‬
‫אוקיי, כוכבים נוצצים שלי,‬ ‫זה הזמן להתאמן על נאום הסניץ'.‬
‫זה החלק שבו כל הילדים אומרים‬ ‫שבטן-כוכב טובים יותר מבטן-ירח.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫כן, סטלה?‬
‫פגשת פעם סניץ' בטן-ירח?‬
‫אם פגשתי סניץ' בטן-ירח? ברור שלא.‬
‫אוקיי. אז אם אף פעם לא פגשנו אותם,‬ ‫איך אנחנו יודעים שאנחנו טובים יותר?‬
‫אוי, לא.‬
‫סטלה…‬
‫אבל את נאום הסניץ'‬ ‫סניצ'ימי בטן-כוכב עושים במשך דורות.‬
‫כן, אבל למה אנחנו אומרים את זה?‬
‫יש סיבה?‬
‫ברור שיש.‬
‫הסיבה היא שיש לנו כוכב.‬
‫ולהם אין.‬
‫וזאת הסיבה שאנחנו טובים יותר.‬
‫אבל זה בכלל לא הגיוני.‬
‫די, סטלה, פשוט ככה זה.‬
‫נגמר זמן השאלות. בואו נתאמן על הנאום.‬
‫סטלה חשבה על התמונה שראתה‬ ‫ולא הפסיקה לחשוב מחשבות.‬
‫היא חשבה על סניצ'ימי בטן-ירח כל היום,‬ ‫וגם בלילה, לקראת חצות.‬
‫"זה לא מפחיד, רק מעניין אותי מאוד‬
‫"מי אתם ומה שלימדו‬
‫"זה נכון או שהכול שטויות?‬
‫"כולנו סניצ'ים‬
‫"אז אפשר גם לאהוב‬
‫"כי רעיון מקורי עשוי להיות‬
‫"אולי גם משהו טוב"‬
‫למחרת בבוקר סטלה ארזה תרמיל עם הכול.‬
‫היא החליטה שזהו, היא חייבת לפעול.‬
‫סניצ'ימי בטן-כוכב המשיכו רגיל את יומם‬ ‫כשסטלה ובין יצאו לדרכם.‬
‫הם הלכו מלאי סקרנות אל החוף‬
‫בתקווה לפגוש סניץ' בטן-ירח סוף סוף.‬
‫אוקיי, בין. יש סניץ' בטן-ירח באזור?‬
‫בין?‬
‫סילבסטר מק'קופיפי מק'בין!‬
‫זה עניין רציני.‬
‫איך אגיד שאני יותר טובה מסניץ' בטן-ירח‬ ‫אם אף פעם לא פגשתי אחד?‬
‫אין שום דבר במים.‬
‫זה היה טיפשי לחשוב שאבוא לכאן ופשוט אמצא…‬
‫סניצ'ית בטן-ירח!‬
‫ממש שם!‬
‫כוכבים אדירים!‬
‫סניצ'ית בטן-ירח אמיתית!‬
‫וסירונת צפונת אמיתית!‬
‫אני הולכת להציג את עצמי.‬
‫אני יודעת שאסור לרדת לחוף,‬
‫אבל אני רק אלך להגיד שלום ואחזור מייד.‬
‫אני לא יודעת מה יקרה, בין,‬ ‫אבל זה חלק מהכיף, נכון?‬
‫שלום.‬
‫"רק אני והסרטן על הסירה פה"‬
‫שלום שם!‬ ‫-"כן, נתקן אותה בעוד רגע"‬
‫שלום לך!‬
‫"לא, לא נתעייף, לעבוד זה סוחף‬
‫"נעבוד פה בכיף"‬
‫היי, אני סטלה סנידלי.‬
‫הפתעת אותי.‬
‫כלומר, בקטע טוב.‬
‫לא כאילו, "הפתעה! אני רוח".‬
‫משם לפה, אני פרלה פאדלסנאף. נעים ל…‬
‫כוכב.‬
‫כוכב?‬
‫כוכב!‬
‫הפתעה!‬
‫איך הגעת לכאן?‬
‫ירדת לחוף האסור?‬
‫טוב…‬
‫את… שלא תזוזי!‬
‫את פוחדת ממני?‬
‫מה?‬
‫לא.‬
‫שום סיכוי.‬
‫אוקיי, כן. שמעתי דברים איומים‬ ‫על סניצ'ימי בטן-כוכב.‬
‫באמת? כמו מה?‬
‫טוב, שמעתי שיש להם‬ ‫ציפורניים ארוכות וניבים כאלה.‬
‫לא. לא ארוכות ולא ניבים.‬
‫אוקיי, אני רואה שטעיתי.‬
‫עדיין אסור לך להיות כאן.‬
‫תחזרי לעצים.‬
‫בבקשה.‬
‫זה בסדר, בין. אנחנו רק מדברות.‬
‫דאדלי!‬ ‫-בין!‬
‫דאדלי, לא לצבוט את הקוף!‬
‫אני מצטערת. דאדלי אוהב מאוד לגונן עליי.‬
‫אני מבינה. גם בין כל הזמן מגונן עליי.‬
‫בין! תפסיק עם זה!‬
‫אוקיי, עכשיו שתינו בחוף האסור.‬
‫זה גרוע. ממש ממש גרוע.‬
‫אולי פשוט תיקחי את הדברים שלך ו…‬
‫את ציירת את זה?‬
‫כן. אף אחד לא מבין את ה…‬
‫כנפי עפיפון!‬
‫זה מושלם!‬
‫באמת? את חושבת?‬
‫האמת שבלי שום ספק כן.‬
‫בואי איתי.‬
‫איך חשבת על הרעיון הזה?‬
‫אני מין ממציאה כזאת.‬
‫רעיונות פשוט קופצים לי לראש.‬
‫אבל זה כל מה שזה, רעיונות.‬
‫לא מימשתי שום דבר.‬
‫ואו!‬
‫פרלה! לא סיפרת לי שאת כזאת בנאית גאונית!‬
‫מה? מצחיק מאוד.‬
‫את מצחיקה.‬
‫"את משונה, סניצ'ית, כן"‬
‫סליחה. אני שרה לפעמים. זה קצת מוזר, נכון?‬
‫לא, אהבתי את זה.‬
‫רק עוד סיבוב אחד, ו…‬
‫זהו! תראי.‬
‫כוכבים אדירים!‬ ‫אני לא מאמינה שבנית את עפיפון הכנפיים שלי!‬
‫כנפיים. בלי כנפיים.‬
‫כנפיים!‬ ‫-סטלה, תיזהרי עם זה.‬
‫טוב, קדימה,‬
‫בואו ניקח את הכנפיים לסיבוב מבחן.‬
‫יאהוזו!‬
‫סטלה?‬
‫זה היה…‬
‫מדהים!‬
‫היי, פרלה, יש לי שאלה.‬
‫"את אוהבת לרקוד?‬
‫"הכי כיף לרקוד לפני השינה‬
‫"נכון?‬
‫"נכון‬
‫"אז שתינו‬
‫"את אוהבת לחשוב? ו…‬
‫"הכי כיף לחשוב הפוך על הראש‬
‫"נכון?‬
‫"נכון‬
‫"אז שתינו‬
‫"את יודעת ג'אגלינג?‬
‫"זה קטן עליי‬
‫"יש לי חבר, שמו דאדלי‬ ‫-בין שלי? הכי קרוב אליי‬
‫"מרגיש לי כיף כל כך‬ ‫-גם לי‬
‫"שום דבר לא מסובך‬ ‫-גם לי‬
‫"משהו מיוחד מתחיל פה איתך‬
‫"נכון?‬ ‫-נכון‬
‫"נכון‬
‫"נכון?‬ ‫-נכון‬
‫"נכון‬
‫"נכון?‬ ‫-נכון‬
‫"ואמרו לי שאסור לי‬
‫"ואמרו 'בלתי נסלח'‬
‫"אבל לא הרגשתי משהו דומה קרוב כל כך‬
‫"ותמיד חלמתי שיום אחד‬
‫"אכיר סניצ'ית כמוך‬
‫"נכון?‬
‫"נכון מאוד‬
‫"גם אני מאוד‬
‫"נכון‬
‫"נכון"‬
‫כדאי שאחזור הביתה.‬
‫טוב, שלום ולא להתראות.‬
‫חשבתי לשאול אם תרצי להיפגש מחר שוב.‬
‫האמת שבלי ספק כן.‬
‫רק ש… את בטוחה שלא יתפסו אותנו?‬
‫לא. אבל זה חלק מהכיף, נכון?‬
‫טוב, אני לא יודעת הייתי קוראת לזה כיף.‬
‫ו… כבר הלכת.‬
‫נתראה מחר!‬
‫כך שתיהן נפגשו יום אחר יום,‬
‫באותה השעה ובאותו המקום.‬
‫סטלה ידעה שזה אסור וזה לא וזה לאו,‬
‫אך אהבה לבלות עם הסניצ'ית בטן-כוכב.‬
‫ככל שבילו עוד ועוד בהסתר,‬
‫הרגישו שתיהן יותר ויותר‬
‫שלהיות לא יחד זה לא כיף ולא פייר.‬
‫אני לא מאמינה שהבית שלך ממש שם,‬ ‫ואסור לי לבוא לראות אותו.‬
‫ההורים שלי יאבדו את זה לגמרי‬ ‫אם אביא אותך הביתה.‬
‫אם את רוצה לבוא אליי,‬ ‫חייב להיות לך ירח על הבטן.‬
‫הלוואי שהיינו ממציאות מכונה‬ ‫שמטביעה לי ירח על הבטן.‬
‫ככה הייתי יכולה לראות הכול.‬
‫כדאי שאזוז. אבל נתראה פה מחר, בסדר?‬
‫אנחנו נתראה פה עם זריחת ה…‬
‫ו… כבר הלכת.‬
‫כשהשמש זרחה, תראו גם תראו,‬ ‫הסנידלים מרוב התרגשות התרגשו.‬
‫הגיע הרגע לחגוג ולהריע‬
‫כי פסטיבל הכוכב סוף סוף הגיע.‬
‫הנה היא, הכוכבת הזוהרת שלנו.‬
‫אבא, החגיגות אפילו לא התחילו עדיין.‬
‫אבל, סטלה, צריך להנציח היום כל רגע ורגע.‬
‫זה היום החשוב ביותר בחייך.‬
‫בלי לחץ.‬
‫מתוקה, מוכנה לנאום הסניץ' שלך?‬
‫כן. למדתי הכול בעל פה.‬
‫אבל אם כבר מדברים על זה,‬
‫חשבתי לי,‬
‫למה אנחנו חושבים‬ ‫שבטן-כוכב טובים יותר מבטן-ירח?‬
‫לא שוב.‬
‫למה שתשאלי אותנו משהו כזה?‬
‫ודווקא ביום הזה?‬
‫אוקיי, אוקיי. זאת הייתה רק שאלה.‬
‫זאת הבעיה, מתוקה.‬ ‫לא צריך להטיל ספק בכל דבר.‬
‫תעשי מה שסניצ'ימי בטן-כוכב תמיד עשו,‬ ‫ותהיי בסדר.‬
‫טוב, אני זזה.‬ ‫-כדאי שגם אנחנו נזוז.‬
‫אמור להיות גשם שוטף הערב,‬ ‫אז תחשבו מחשבות יבשות.‬
‫ואל תדאגי בקשר לנאום שלך, סטלה.‬ ‫אנחנו נעודד אותך.‬
‫אנחנו גאים בך, ילדונת.‬
‫לפני החגיגות, החגיגיות ללא ספק,‬
‫סטלה הלכה לפגוש את פרלה, שיספיקו לשחק.‬
‫היי, פרלה!‬
‫מה זה?‬
‫מה, הדבר הזה?‬
‫רק מכונת הטבעת ירח!‬
‫בנית את התרשים שלי?‬
‫האמת שבלי ספק כן.‬
‫את פשוט נכנסת לכאן,‬ ‫והמכונה מטביעה לך ירח על הבטן.‬
‫זה באמת עובד?‬
‫צריך להיכנס לתוך המכונה כדי לגלות.‬
‫ו… כבר הלכת.‬
‫זה ממש רע. או אולי מרגש.‬
‫אולי רע. אבל אני מתרגשת!‬
‫אני סניצ'ית בטן-ירח?‬
‫אני סניצ'ית בטן-ירח!‬
‫אני סניצ'ית בטן-ירח! יאהוזו!‬
‫זה באמת עובד!‬
‫מדהים!‬
‫כן, הצלחנו!‬
‫קדימה, בואי נזוז.‬
‫תוכלי להראות לי הכול.‬
‫קודם הבית, ואז המשפחה שלך. והמברשת שלך!‬
‫את רוצה לבוא לכפר בטן-ירח? עכשיו, כאילו?‬
‫כן, חגיגות הכוכב יתחילו רק מאוחר יותר.‬
‫זאת ההזדמנות שלי‬ ‫לראות את סגנון החיים שלכם.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בניתי את המכונה רק כדי לראות אם אני יכולה.‬
‫אני צריכה לחשוב על זה.‬
‫על מה יש לחשוב? אנחנו חברות טובות.‬
‫זה לא פייר שמפרידים בינינו‬
‫רק בגלל מה שאיזה סניץ' כעסן‬ ‫החליט לפני שנים רבות.‬
‫אז מה את אומרת? אנחנו עושות את זה?‬
‫האמת ש…‬
‫בלי ספק כן.‬
‫אנחנו עושות את זה!‬
‫יאהוזו!‬
‫הבנות אז הפליגו‬
‫בלי לחשוב פעמיים,‬
‫כשסטלה נדהמת מהמראות שבמים.‬
‫"שלום‬ ‫-שלום‬
‫"שלום"‬
‫ואו!‬
‫מה קפץ עכשיו מהמים?‬
‫קוראים להם דגים.‬
‫דגים.‬
‫יופי של שם.‬
‫ואו!‬
‫תראה, בין! סירונת צפונת!‬
‫אפשר לנהוג בסירונת הצפונת שלך?‬
‫לא, לא, לא.‬ ‫את לא יודעת לנהוג בסירונת. בייחוד לא בזאת.‬
‫בניתי אותה בעצמי.‬
‫בבקשה, בבקשה, בבקשה!‬
‫את יכולה להחזיק את ההגה, אבל רק לכמה…‬
‫על זה אני מדברת!‬
‫יאהוזו!‬
‫נו, באמת!‬
‫סטלה, את מוכרחה לשוט לאט יותר!‬
‫סליחה, גברת זוליגן.‬ ‫החברה שלי אף פעם לא הייתה על סירונת.‬
‫בטן-ירח שלא הייתה על סירונת?‬
‫סטלה, תעצרי!‬
‫זה היה…‬
‫מפחיד!‬
‫סטלה, זה מאוד מאוד חשוב שלא ידעו שאת…‬
‫סניצ'ית בטן-כוכב.‬
‫אז, בבקשה, הכול ברגוע.‬
‫ברור שהכול ברגוע.‬
‫ראית את זה?‬
‫דגים הם מוזרים!‬
‫סטלה!‬
‫אופס.‬
‫ברגוע. הבנתי.‬
‫קדימה, קדימה, קדימה!‬ ‫אני רוצה לראות את הכול.‬
‫"מדהים שזה סוף סוף קורה לי‬
‫"בואי תראי, בואי תראי‬
‫"המון דברים שיש כאן לראות‬
‫"את הכול מכול תראי לי‬ ‫-בואי תראי, בואי תראי‬
‫"רק ברגוע, בואי איתי"‬
‫בסדר.‬
‫ברגוע, ולבוא איתך.‬
‫שום בעיה.‬
‫"בואי תראי, בואי תראי, בואי תראי"‬
‫היי.‬
‫"בואי תראי, בואי תראי, בואי תראי"‬
‫סטלה…‬
‫"סניצ'ים מחייכים ודגים שמברכים‬
‫"ולא רוצה דבר לפספס‬
‫"בואי, בואי תראי‬
‫"בואי, בואי תראי"‬
‫תראי את זה!‬
‫"הנה דוכן שנורקל‬ ‫-בואי, שבי‬
‫"בואי, עלי‬ ‫-מה איתי?"‬
‫אפשר שני פלומים, סניזלר אחד וחטיף טוזמנית?‬
‫בהחלט! עם מלית!‬
‫זאת הייתה החשבונית.‬
‫"בואי תראי‬ ‫-בואי תראי‬
‫"בואי תראי, בואי תראי‬ ‫-בואי תראי‬
‫"בואי תראי, בואי תראי‬ ‫-סניצ'ים מחייכים ודגים שמברכים ו…"‬
‫רק בשבילכן, הסניזלר.‬
‫הסניזלר.‬
‫"בואי, בואי תראי‬
‫-הראש בעננים‬
‫"מראות, ריחות, צלילים‬
‫"מדהים שזה מקום אמיתי‬
‫"בואי, בואי תראי‬
‫"תראי, תראי, תראי‬
‫"זה אמיתי"‬
‫כוכבים אדירים! המקום הזה מדהים.‬
‫האוכל טעים,‬
‫והמים מימיים.‬
‫הכול כל כך שונה.‬
‫זה אף פעם לא נמאס.‬
‫טוב, ראית הכול. כדאי להחזיר אותך הביתה.‬
‫אבל עוד לא פגשתי את המשפחה שלך.‬
‫את לא יכולה לפגוש את המשפחה שלי.‬ ‫בעיקר לא את אחי.‬
‫למה לא?‬
‫בגלל שיתפסו אותנו, סטלה,‬
‫ואז נהיה ממש ממש בצרות.‬
‫בבקשה, פרלה. אני רק רוצה להגיד שלום,‬ ‫ואז אחזור הביתה.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫"תראי, אני שרה כמוך‬
‫"אני רוצה לפגוש את המשפחה שלך‬
‫"בסדר"‬
‫אבל אנחנו חייבות להזדרז.‬
‫יש!‬
‫כך שתי חברות, כשפניהן זוהרות,‬
‫המשיכו ביום הנפלא לבלות.‬
‫סטלה תפגוש את המשפחה של פרלה עכשיו,‬
‫לפני שתחזור ותישא את נאום הבטן-כוכב.‬
‫שלום? יש מישהו בבית?‬
‫אנחנו במטבח, מותק.‬
‫היי, אימא. היי, אבא.‬
‫אני רוצה שתכירו את החברה החדשה שלי, סטלה.‬
‫נעים מאוד להכיר, מר וגברת פאדלסנאף.‬
‫ואת בטח פולי.‬
‫איזה דג יפה.‬
‫את מצחיקה.‬
‫תן לי לנחש. אתה פיטי.‬
‫השם הוא הבלש פיט.‬
‫פיטי פאי הקטן שלי חושב‬ ‫שהוא בלש אמיתי. נכון, מותק?‬
‫אימא! אני באמת בלש אמיתי!‬
‫אני שם לב…‬
‫לכל דבר.‬
‫טוב, אין מה לראות פה.‬
‫בטח יש לך תעלומה חשובה לפתור. אני צודקת?‬
‫זה לא קצת מוזר שמעולם לא ראינו אותך?‬ ‫אנחנו מכירים כל סניץ' בטן-ירח כאן.‬
‫כן. טוב, סטלה גרה רחוק-רחוק. נורא רחוק.‬
‫רק רצינו להגיד היי,‬ ‫ועכשיו אנחנו הולכות. ביי.‬
‫פרלה, את לא יכולה להביא חברה‬ ‫ואז פשוט ללכת.‬
‫סטלה נשארת לארוחה.‬
‫כן?‬
‫כן. סניצ'ימי בטן-ירח דואגים אחד לשני,‬
‫וסטלה היא סניצ'ית בטן-ירח.‬
‫מהמם.‬
‫יש לי אחת טובה.‬
‫למה היתוש החליף את הכיסא?‬
‫אני לא יודע. למה?‬
‫כי הוא חרק.‬
‫זה ממש טוב!‬
‫ילדים, צריך לדבר על משהו חשוב.‬
‫סערה גדולה מתקרבת הלילה,‬ ‫ועלול להיות מסוכן להישאר בכפר בטן-ירח.‬
‫אם הגלים גבוהים, אנחנו חותרים למים רדודים.‬
‫אתם מבינים?‬
‫כן, אבא.‬
‫ניסיתם פעם לשאול סניצ'ימי בטן-כוכב‬
‫אם תוכלו להישאר אצלם?‬ ‫-לא! סטלה.‬
‫כאילו, עד שהסערה תחלוף.‬
‫אנחנו לא צריכים עזרה מסניצ'ימי בטן-כוכב.‬
‫הם לא יעזרו לנו גם אם נבקש.‬ ‫-אבל…‬
‫אסור לבטוח בסניץ' בטן-כוכב.‬
‫סליחה.‬
‫טוב, מי רוצה קינוח? הכנתי עוגיות אצות ים.‬
‫אני רוצה!‬ ‫-אני רוצה!‬
‫סטלה, נפלא לראות את פרלה‬ ‫עם חברה טובה כמוך.‬
‫אנחנו שמחים עד הירח לארח אותך.‬
‫"אנחנו שמחים עד הירח לארח אותך."‬
‫תעשו לי טובה!‬
‫הסניצ'ית הזאת מסתירה משהו,‬ ‫ואני אגלה בדיוק מה העניין.‬
‫אני אקרא לזה "המקרה המחשיד של הסניצ'ית".‬
‫בטוח יש כאן רמז איפשהו.‬
‫תראו-תראו, מה יש לנו כאן?‬
‫די, דאדלי, אני רק רוצה לראות מה יש בתרמיל.‬
‫הטוסיק!‬
‫אני כבר אראה לך, סרטן זעפן!‬
‫היי, איפה כל העוגיות?‬
‫אני מצטערת, פיטי'לה. הן הרגע נגמרו.‬
‫אכלתי חמש.‬
‫טוב, סטלה ואני יוצאות לשוט בסירונת.‬
‫אוקיי, אבל שימו לב למזג האוויר,‬
‫ואם תראו שהגלים גבוהים…‬
‫לחתור למים רדודים. הבנו.‬
‫תודה על הארוחה, מר וגברת פאדלסנאף.‬ ‫היה לי מאוד טעים,‬
‫ונהניתי לפטפט עם…‬ ‫-בואי נזוז!‬
‫כזאת סניצ'ית מתוקיצ'ית.‬
‫גם אני יוצא לשוט בסירונת.‬
‫על מה הוא רוטן שם?‬
‫תודה על הכול, פרלה.‬ ‫היום הזה היה פשוט נפלא.‬
‫האמת שבלי שום ספק כן. הוא היה פשוט נפלא.‬
‫ועדיין יש לפנייך את חגיגות הכוכב.‬
‫חכי, חכי, חכי!‬
‫אני מחכה.‬
‫הרגע עלה לי רעיון אדיר.‬
‫נשתמש במכונה כדי לשים כוכב על הבטן שלך,‬
‫ואז תוכלי לבוא לחגיגות הערב!‬
‫יהיו מתקנים ואוכל ומוזיקה. את תאהבי את זה!‬
‫חגיגות הכוכב?‬
‫אני לא יכולה. אני יכולה?‬
‫לא, אני לא יכולה. או שכן?‬
‫ברור שאת יכולה.‬
‫בואי, בואי, בואי!‬
‫הבנות חותרות אל המכונה עכשיו‬
‫כדי להפוך את פרלה לסניצ'ית בטן-כוכב.‬
‫אבל פיטי דולק אחריהן אל החוף,‬
‫בטוח שיש סוד שעליו לחשוף.‬
‫בבקשה! כמו חדשה.‬
‫שלום, כוכב קטן. טוב שחזרת אליי.‬
‫תוכלי לשנות את המכונה‬ ‫כדי שתשים לך כוכב על הבטן?‬
‫האמת שבלי ספק כן.‬
‫אני מקווה.‬
‫תעזרי לי לשחרר כמה מהחלקים.‬
‫החוף האסור?‬
‫מה הן חושבות שהן עושות?‬
‫סניצ'ית בטן-כוכב!‬
‫ידעתי שהיא מסתירה משהו.‬ ‫ידעתי, ידעתי, ידעתי!‬
‫אני מוכרח לספר למישהו.‬
‫וזה הולך לכאן, ו…‬
‫החגיגות מתחילות! את מסיימת?‬
‫עשיתי את השינויים, אבל צריך לבדוק את זה,‬ ‫לעשות כוונונים, לבדוק שוב.‬
‫אין זמן לזה! בואי, בואי, בואי!‬
‫אוקיי, אוקיי.‬
‫טוב, איך זה נראה?‬
‫לא משהו.‬
‫אוי, לא! שכחתי לחזק את הפאז-גוזלטור.‬
‫אל תדאגי, אני אסדר את זה.‬
‫אף אחד לא ישים לב שהכוכב שלך קצת שונה.‬
‫כולם יהיו עסוקים בחגיגות.‬
‫את בטוחה?‬
‫לא, אבל זה חלק מהכיף, נכון?‬
‫בואי, התהלוכה עומדת להתחיל.‬
‫פרלה נכנסה ליער והרגישה קטנה שכזאת.‬
‫העצים כה גבוהים, לא רואים את הצמרות.‬
‫היא הסתכלה מסביבה כולה מחויכת,‬
‫והנה תהלוכת החג החלה ללכת.‬
‫כדאי שאלך להתכונן.‬ ‫תישארי עם בין ותצפי בתהלוכה, אוקיי?‬
‫אני אעודד אותך!‬
‫"חגיגות הכוכב כאן!‬
‫"אושר צרוף כאן‬
‫"הרימו קב‬
‫"והריעו איתי‬
‫"נפלא וגם נשגב‬
‫"להיות כוכב‬
‫"להיות כוכב!‬
‫"הרימו בטן יחד איתי‬
‫"נפלא וגם נשגב להיות כוכב‬
‫"נפלא וגם נשגב‬
‫"להיות כוכב!‬ ‫-להיות כוכב!"‬
‫קבלו את החלק האהוב עליי בטקס,‬
‫נאומי הכוכב של הפסטיבל!‬
‫יופי, סטלה!‬
‫זאת חברה שלי!‬
‫סניצ'ימי בטן-כוכב אנו, אוהבים כוכבים,‬
‫מסניצ'ימי בטן-ירח אנו יותר טובים.‬
‫לכן נתרחק מהם, ואין מה להתבייש,‬
‫הכוכבים הם פשוט הכי טובים שיש.‬
‫כן!‬
‫כל הכבוד!‬
‫סטלה הביטה בפרלה בתחושת מבוכה.‬
‫פרלה נראתה כעוד רגע בוכה.‬
‫תורך, סטלה. אנחנו גאים בך כל כך.‬
‫אני ממש רוצה, אימא,‬ ‫אבל אני לא יודעת אם אני יכולה.‬
‫ברור שאת יכולה. פשוט תהיי את עצמך.‬
‫אני עצמי.‬
‫את יכולה, סטלה בלה.‬
‫סטלה ידעה את כל הנאום בעל פה,‬
‫אך אז נזכרה ביום שהיה כה יפה.‬
‫סניצ'ימי בטן-ירח לא אנוכיים או רעים.‬
‫הם אירחו אותה מהלב, הגישו אוכל טעים.‬
‫כך סטלה עמדה שם, ותוך כמה שניות‬
‫היא ידעה בדיוק מה צריך לעשות.‬
‫תסלחו לי.‬
‫שלום לכולם.‬
‫יש משהו שאני צריכה להגיד.‬
‫וזה אולי יישמע לכם טיפה שונה.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-אוי, כן.‬
‫אני רק רוצה להגיד ש…‬
‫הנה היא!‬
‫אל תדאגי, פרלה. אנחנו נציל אותך!‬
‫אימא, זה לא מה שאתם חושבים.‬ ‫אני יכולה להסביר.‬
‫החגיגה נגמרה.‬ ‫תחזירו לי את אחות בטן-ירח שלי!‬
‫חי הכוכבים!‬
‫בטן-ירח?‬ ‫-יש לה כוכב על הבטן.‬
‫זה לא כוכב אמיתי. הוא מזויף!‬
‫כוכב מזויף?‬
‫שימו לב, כולם.‬
‫עוד סניצ'ימי בטן-ירח בדרך. הם בחוף האסור.‬
‫כוכבים, הגיעו מייד לחוף!‬ ‫אל תיתנו לירחים האלה להתקרב.‬
‫אל החוף!‬
‫המקרה המחשיד של הסניצ'ית סגור.‬
‫סרטן מרגיז.‬
‫הגשם התחיל את הסניצ'ים לשטוף‬
‫כשעמדו שם כולם כועסים על החוף.‬
‫ואו.‬
‫זה בדיוק הזמן לספל תה מרגיע,‬
‫כי לדרמה גדולה מזו בטח לא נגיע.‬
‫אסור לבטוח בבטן-ירח.‬
‫למה הבאתם סניצ'ית בטן-ירח‬ ‫לחגיגה הטיפשית שלכם?‬
‫אנחנו לא הבאנו בטן-ירח.‬ ‫אולי אתם שלחתם אותה כמרגלת.‬
‫לא עשינו דבר כזה!‬
‫עוד הוכחה שסניצ'ימי בטן-כוכב‬ ‫הם הסניצ'ים הכי טובים שיש.‬
‫בטן-ירח הכי טובים, וכולם יודעים את זה.‬
‫נכון.‬ ‫-אנחנו הכי טובים.‬
‫לא, אנחנו.‬
‫תפסיקו, כולם!‬
‫כל החיים שמעתי שסניצ'ימי בטן-כוכב‬
‫הם הסניצ'ים הכי טובים שיש.‬
‫נכון!‬
‫אבל אני לא חושבת‬ ‫שכוכב הופך מישהו להכי טוב.‬
‫וגם ירח לא.‬
‫קחו את פרלה, לדוגמה.‬
‫היא הכי טובה לא בגלל שיש לה ירח על הבטן.‬
‫פרלה הכי טובה כי היא כל כך חכמה.‬
‫והיא בנאית גאונית.‬
‫כן, לפעמים היא קצת אחרת,‬
‫אבל אין עוד אף אחת כמוה.‬
‫והיא חברתי הטובה.‬
‫וסטלה הכי טובה לא בגלל שיש לה כוכב.‬
‫היא הכי טובה‬
‫כי היא תמיד חושבת איך אפשר לשנות דברים‬
‫או איך אפשר לשפר אותם.‬
‫סטלה מדהימה.‬
‫"והיא חברה טובה כזאת"‬
‫תבינו שפשוט אין סניץ' שהוא הכי טוב שיש.‬
‫זה רעיון יפה, בנות, אבל הוא לא מציאותי.‬
‫קדימה, פרלה. בואי נחזור הביתה.‬
‫זהירות!‬
‫עצים נופלים!‬
‫זה הסוף שלנו!‬
‫היער שלנו מסוכן.‬ ‫אני חוזרת, היער שלנו מסוכן!‬
‫פולי!‬
‫בטן-ירח, התרחקו מהים! הגלים גבוהים מדי!‬
‫באמת, פאדלסנאף.‬ ‫הסירות שלנו יכולות על הגלים האלה.‬
‫לא משנה.‬
‫הגלים הולכים וגדלים.‬ ‫בקרוב כל החוף הזה יהיה מתחת למים.‬
‫מתחת למים?‬
‫חייבים לחזור.‬ ‫-הלך עלינו.‬
‫סטלה, חייבים לעשות משהו.‬
‫קדימה. לחשוב, לחשוב, לחשוב.‬
‫אני יודעת!‬
‫את רואה? זה מחסה כדי שלא נירטב, אבל גם…‬
‫בלון כדי שנוכל לצוף!‬
‫זה מבריק.‬
‫חושבת שתוכלי לבנות את זה?‬ ‫-האמת שבלי ספק כן.‬
‫קדימה, לעבודה.‬
‫כולם להקשיב! לפרלה ולי‬ ‫יש תוכנית איך להתגונן מפני הסופה,‬
‫אבל נצטרך לעבוד כולנו יחד.‬
‫לעבוד יחד? אני לא יודעת.‬
‫באמת נקשיב לשתי ילדות קטנות?‬
‫אוקיי, בנות, נשמע את התוכנית.‬
‫זה מה שנעשה:‬
‫אנחנו נבנה מחסה צף, ונבנה אותו מהר.‬
‫בטן-כוכב, תאספו את כל הקישוטים שלכם.‬
‫נעשה את זה!‬ ‫-מובן!‬
‫בטן-ירח, תעלו את הסירות שלכם על החול.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫שימו את כל הסירות שם, ואת כל המפרשים שם.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תמשיכו לתפור. צריך לחבר‬ ‫את כל המפרשים וכל הקישוטים.‬
‫נראה טוב. אבל נצטרך עוד אוויר‬ ‫אם אנחנו רוצים שזה יצוף.‬
‫להרים!‬
‫זהו זה. כל הכבוד.‬
‫לא האמנתי שנצליח.‬ ‫-כל הסניצ'ים, להיכנס.‬
‫תמשיכו.‬ ‫-כולם למהר.‬
‫כולם לעלות.‬
‫עבודה טובה, כולם.‬
‫ואו! בנית מסוע מתקפל?‬
‫אהבת?‬ ‫-כן!‬
‫כדאי שניכנס. עכשיו.‬
‫אוקיי, פרלה, כולם כאן.‬ ‫-אני סוגרת את הגג.‬
‫אבא, מה זה הקול הזה?‬
‫זה הקול של גל ענקי‬
‫שמתקרב ישר אלינו!‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫כוכבים אדירים!‬
‫אוי, לא!‬ ‫-מה קורה?‬
‫מה קורה כאן?‬ ‫-אוי, לא!‬
‫אנחנו עולים.‬
‫כן!‬
‫אנחנו זזים!‬
‫נהדר!‬
‫למה אנחנו זזים אחורה?‬
‫חדשות טובות, המצוף עובד.‬
‫חדשות רעות, אנחנו נסחפים הרחק מהחוף.‬
‫זה לא טוב.‬
‫אנחנו נסחפים ללב ים.‬
‫לא, לא!‬ ‫-אנחנו נסחפים מכאן!‬
‫אנחנו זזים אחורה!‬
‫אוקיי, זה גרוע. ממש ממש גרוע.‬ ‫יותר גרוע מגרוע!‬
‫פרלה, אפשר לקשור את המחסה שלנו לסלע.‬ ‫ככה לא ניסחף מכאן.‬
‫על מה את מדברת? הסלע הזה רחוק מדי.‬
‫צריך לעוף כדי להגיע אליו.‬
‫לעוף?‬
‫כנפי עפיפון!‬
‫סטלה, את בטוחה שנצליח?‬
‫לא. אבל זה חלק מהכיף, נכון?‬
‫היי, איפה הבנות?‬
‫הנה זה בא!‬
‫פרלה! סטלה!‬
‫אנחנו עושות את זה.‬
‫זה מושלם!‬
‫ומפחיד.‬
‫זה כל כך מושלם!‬
‫אבל אני פוחדת.‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫קדימה, קדימה.‬ ‫-קדימה.‬
‫את יכולה, סטלה!‬
‫כן!‬
‫עשינו את זה.‬
‫הן עשו את זה!‬
‫הן עשו את זה.‬
‫כל הכבוד!‬
‫סטלה!‬
‫פרלה! הצילו!‬
‫כולם למשוך!‬
‫אוי, לא.‬
‫סטלה, תסגרי את כנפי העפיפון.‬ ‫אני אתפוס אותך.‬
‫אני לא יכולה! אני פוחדת!‬
‫תסמכי עליי. תלחצי על הכפתור.‬
‫עכשיו!‬
‫תפסתי!‬
‫תודה, פרלה.‬
‫זה היה קרוב.‬
‫מאוד קרוב.‬
‫קרוב יותר מדי.‬
‫את מוכנה לצאת מכאן?‬
‫כן.‬
‫יאהוזו!‬
‫איזה מזל!‬ ‫-פרלה, את בחיים!‬
‫תודה לכל הכוכבים.‬ ‫-מתוקה שלי.‬
‫הצלת אותנו! יש!‬
‫יופי, סטלה!‬
‫יופי, סטלה! יופי, פרלה!‬
‫הסערה עוד לא חלפה, אבל נעבור את זה יחד.‬
‫כולם להצטופף. זה יהיה לילה ארוך.‬
‫נראה שאת יודעת על מה אני מדברת.‬
‫היי, פיטי.‬
‫רק רציתי…‬
‫טוב, רציתי להגיד…‬
‫תודה שבנית מחסה צף‬ ‫שהציל את כל המין הסניצ'אי.‬
‫על לא דבר.‬ ‫-שום בעיה.‬
‫עכשיו, אם תסלחו לי,‬
‫יש ריח מוזר מאוד שם,‬ ‫ואני אגלה מאיפה הוא מגיע.‬
‫תראו, כולם.‬ ‫-מה?‬
‫הירח כל כך יפה.‬
‫וגם הכוכבים.‬
‫הסערה חלפה.‬ ‫-יופי!‬
‫עשינו את זה!‬
‫סניץ'-טסטי!‬
‫עכשיו אתם מבינים?‬ ‫אין סניץ' שהוא הכי טוב שיש.‬
‫אם הירח והכוכבים יכולים לחלוק את השמיים,‬ ‫אולי הסניצ'ים יכולים לחלוק את החופים.‬
‫אני שמח לומר שחלפה לה שנה,‬
‫ומאז אותו יום הכול השתנה.‬
‫ביום הזה החליטו ש…‬
‫סניצ'ים הם סניצ'ים,‬
‫וכל אחד טוב, ואף לא אחד הוא הכי טוב בחוף.‬
‫כן!‬ ‫-יופי!‬
‫כן!‬
‫כל הכבוד, בנות.‬
‫פיטי'לה קטן שלי.‬
‫אימא!‬
‫חגיגות ירח וכוכבים.‬
‫התחלתן מסורת סניצ'ית חדשה לגמרי, בנות.‬
‫אני גאה כל כך.‬
‫גם אני.‬
‫"זה נהדר‬
‫"בואו בגדול נחשוב‬
‫"רעיון מקורי‬
‫"עשוי להיות דווקא טוב‬
‫"תתחשבו במה שהאחר יחשוב‬
‫"רעיון מקורי‬
‫"עשוי להיות דווקא טוב‬
‫"כשמנהג כבר התיישן‬
‫"שיר ליבכם אז יתנגן‬
‫"תראו, משהו חדש‬
‫"עשוי להיות טוב"‬
‫"בואי תראי‬ ‫-בואי תראי‬
‫"בואי תראי, בואי תראי‬ ‫-בואי תראי‬
‫"בואי תראי, בואי תראי‬ ‫-סניצ'ים מחייכים ודגים שמברכים ו…"‬
‫רק בשבילכן, הסניזלר.‬
‫הסניזלר.‬
‫"בואי, בואי תראי‬
‫-הראש בעננים‬
‫"מראות, ריחות, צלילים‬
‫"מדהים שזה מקום אמיתי‬
‫"בואי, בואי תראי‬
‫"תראי, תראי, תראי‬
‫"זה אמיתי"‬
‫"רעיון מקורי‬
‫"עשוי להיות דווקא טוב‬
‫"כשמנהג כבר התיישן‬
‫"שיר ליבכם אז יתנגן‬
‫"תראו, משהו חדש‬
‫"עשוי להיות טוב"‬