For best IPTV provider, please visit: WWW.IPTV.CAT For best IPTV provider, please visit: WWW.IPTV.CAT
СНІЧІ
О!
Вітаю, друзі. Будьмо знайомі.
Я Девід Одудл Ван Донкель МакФаз,
і в мене багато цікавих історій.
Почути одну я запрошую вас.
Цей острів чудовий, де пляжів не злічиш,
мій дім, а крім мене, живуть тут ще снічі.
У зоряних снічів на пузі зірки,
у місячних — ясна річ, місяці.
Прикро, та дружби між ними не вийшло.
Кожен народ вважав себе кращим за інший.
Ось, можете самі все побачити.
О ні, знову ці місяцепузи.
Ви, зорепузи, вважаєте себе особливими.
Та всі знають: місяці кращі за зірки.
Ми кращі!
Ні, ми кращі!
Коротше, ужитись вони не змогли,
тож різні обрали для себе шляхи.
Зоряні снічі поселились в лісах.
А місячні? Ті розбрелись по морях.
Так от влаштований був острів снічів.
Та я розповім, як змінився цей звичай.
Яхузо!
Подивимося.
Ні, ні, ні.
О, це підходить.
Я знаю!
О, просто чудово!
До креслярської дошки.
Ага!
Дістала!
О, Біне, ти прокинувся.
Ага.
Дивися. У мене щойно з'явилася найкраща ідея винаходу.
Покажу мамі з татом.
Га?
Буде сніданок.
О-о!
Яхузо!
-Моя Стелла-Белла. -Раночку, люба.
Ідіть сюди! Дивіться, що я придумала!
Так, готові?
-Готові. -Справді готові?
Ага, ми справді готові.
Ні, справді-справді?
Гаразд. Я хочу, щоб ви знали: це моя найкраща ідея на сьогодні.
Барабанний дріб.
Готуйтеся дивуватися… моїм змієкрилам.
Хм-м.
Два змії вискакують із рюкзака.
Можна злетіти в небо й побачити зірки зблизька.
Це дуже винахідливо, люба, але…
Вам не подобається?
Не в цьому річ. Просто зоряні снічі не літають.
Навіщо це нам?
Ну, не знаю.
Бо це було б дивовижно!
Чому вам не подобається будь-що інше?
Люба, нам подобається.
Нам подобається, що ти інша.
Ми лише не хочемо, щоб ти була аж занадто інша.
Ми дозволили тобі завести мавпу. Це ж дивно, так?
Зоряні снічі покладаються на традиції.
Ми робимо одне й те саме щодня…
…рік за роком.
Саме тому ми й чудові.
І нудні.
Стелло-Белло, ти не залишишся?
Ні.
Піду провітрюся.
Добре, люба, та не запізнюйся на репетицію.
Не запізнюся.
Я не розумію, Біне.
Чому зоряні снічі не хочуть жодних змін?
Стільки нових думок чекають свого часу.
Зранку, бува, у моїй голові
Крутиться думка, а часом і дві
Хутко записую все на папері Щоб зберегти свою кожну ідею
Те, чого світ ще не бачив у вічі Те, що полюблять всі зоряні снічі
Те, що зробить життя яскравішим
-Так, можливо, це й підозріло -Га?
Так, можливо, це дещо дивно
Та як справжній винахідник, Бін
Ти не повинен лякатися змін
І я не боюся Великих, нових і сміливих ідей
Бо навколо чимало Незвичних і все ж чудових речей
Я не боюся Інакше дивитись на світ
Бо навколо чимало
Незвичних і все ж чудових речей
Бо навколо чимало
Незвичних і все ж чудових речей
Не можу спинити потік цих думок
Ескізів гора вже сягає зірок
Ось мій Геркамазерк
Так, він дивний Але ефективний!
Звісно, він унікальний
І може, трохи ненормальний
Але, Бін, саме тому я його і люблю
І я не боюся Великих, нових і сміливих ідей
Бо навколо чимало Незвичних і все ж чудових речей
Зранку й до вечора творю
Хоча й традиції люблю
Але навколо чимало незвичних
І все ж чудових речей
Га?
Що? Біне, ти й досі голодний?
Чекай, я тобі допоможу.
Га?
О зорі!
Це зображення сніча на плавальнику.
Дуже схоже на мої змієкрила.
О ні, репетиція! Ходімо, Біне!
В селі зорепузів справжній ажіотаж:
усіх захопив планування кураж.
Бачте, на носі було Зоряне свято,
й народ готувався до нього завзято.
Де ця дівчинка?
Я тут!
Ви не бачили, як я зайшла?
Мабуть, ні.
Так, мої зірочки, час відрепетирувати снічоспіч.
У цій частині свята всі дітки
кажуть, що зоряні снічі кращі за місячних.
Е-е, я маю питання.
Так, Стелло?
Ви бачили місячного сніча?
Чи бачила я місячного сніча? Авжеж, ні!
Якщо ми ніколи їх не бачили,
тоді звідки ми знаємо, що ми кращі?
О боже.
Стелло, але цю промову
зоряні снічі зачитували поколіннями.
Розумію, але чому ми так кажемо?
Чи є причина?
Звісно, є.
Річ у тім, що ми маємо зірки.
Ага.
А вони — ні.
Ага.
Отже… наші зірки роблять нас кращими.
Але це не дуже логічно.
Слухай, Стелло, так воно вже є.
Час запитань вийшов. Повернімося до промови.
Малюнок той Стеллі не йшов з голови,
і різні її обсідали думки.
Вона думала про місячних снічів
цілий день, а тоді ще й вночі.
Не страшно мені Я просто цікавлюсь
Хто ви такі І чим ви займаєтесь
Чи кажуть нам правду дорослі?
Усі ми снічі
То, може, помиримось просто?
Хіба навколо нас мало
Незвичних і все ж чудових речей?
Рано-вранці Стелла зібрала рюкзак.
Думати більше їй несила була.
І поки в інших кипіла робота,
Стелла стрибнула назустріч пригодам.
Отже, Стелла і Бін на пляж крокували,
в надії знайти там те, що шукали.
Біне, якщо побачиш місяцепузів, кажи.
Га? Біне?
Сильвестре МакМавпо МакБіне!
Це серйозно.
Звідки мені знати, що я краща за них, якщо я їх ніколи не бачила?
На воді нікого не видно.
Безглуздо було думати, що я відразу ж знайду…
зоряного сніча!
Он там!
О зорі!
Справжній місячний сніч!
Справжній поплавчик!
О, піду представлюся.
Знаю, цей пляж заборонений,
але я лише привітаюся і повернуся.
Не знаю, що з того вийде, але в цьому й азарт, так?
Уф.
Привіт!
Лише ми з крабом у човні
-Перепрошую! -Буде човен як новий
Привітик!
Забула про все й працюю Тут я і заночую
Я працюватиму весь день
Привіт! Я Стелла Снідлі.
Оце так сюрприз.
Тобто це гарний сюрприз.
Не «Сюрприз! Я… я привид».
Хай там як, я Перл Падлснаф. Приємно…
О, зірка.
Зірка?
Зірка!
Е-е, сюрприз!
Звідки ти взялася?
Ти пішла на Заборонений пляж?
Ну…
Ти… Е-е, не…
Не рухайся!
Ти мене боїшся?
Що?
Ні.
Звісно, ні.
Так. Я чула страшні речі про зоряних снічів.
Справді? Наприклад?
Ну, що в зоряних снічів довгі кігті й гострі клики.
Ні. Ані кігтів, ані кликів!
Гаразд, я бачу, що помилялася.
І все ж тобі не слід тут бути.
Повертайся у ліс.
Будь ласка.
Спокійно, Біне. Це просто розмова.
-Дадлі! -Біне!
Дадлі, не щипай мавпу!
Вибач. Дадлі за мене хвилюється.
Розумію. Бін завжди мене захищає.
Біне! Перестань!
Тепер ми обидві на Забороненому пляжі.
Це погано. Дуже, дуже погано.
Може, просто збереш свої речі і…
Ого.
Це ти намалювала?
Я. Ніхто не розуміє моїх…
-Змієкрила! -Га?
Дивовижно!
Правда? Ти так думаєш?
Власне, однозначно так.
Ходімо.
Га?
Як ти взагалі до такого додумалася?
Я, можна сказати, винахідниця.
Ідеї заскакують мені в голову.
Але це не більше ніж ідеї.
Я нічого не створила.
Ого, ого!
Ти не казала, що ти геніальна конструкторка!
Що? Не сміши мене.
Ти смішна.
Ти просто дивний, смішний сніч
Вибач. Іноді я співаю. Це дивно, так?
Ні, мені подобається.
-Ого! -Га?
Іще один поворот, і…
Ось! Дивися.
О зорі!
Не можу повірити, що ти сконструювала змієкрила!
Крила.
Крила. Немає крил. Крила!
Е-ем, Стелло, обережно з цим.
А тепер давай!
Випробуймо цю крихітку.
Яхузо!
Ой.
Ой!
Стелло?
Це було
дивовижно!
Гей, Перл. У мене є питання.
Ти любиш танцювати?
Я танцюю щоночі перед сном
Невже?
Авжеж
Я теж
А ти часом думаєш
Стоячи дриґом догори?
А ти?
Авжеж
Я теж
А жонглювати вмієш?
-Можу так до ранку я -Ой!
Любиш свого друга?
Ми з Біном не розлий вода
Так весело зараз
-І мені. Нехай так буде далі -Ага
Щось особливе виникло між нами
-Думаєш? -Авжеж
Я теж
-Невже? -Авжеж
Я теж
-Невже? -Авжеж
О, я знаю, нам не можна
І я чую це весь час
Та собі й не уявляла Такої дружби, як у нас
Усе життя я мріяла зустріти
Такого сніча, як ти
Невже?
Авжеж. А ти?
Звісно, так!
Я теж
Га? Мабуть, мені треба повертатися.
Ну, прощавай навіки.
О, а ти хотіла б зустрітися тут завтра?
Власне, однозначно так.
От тільки, ти впевнена, що ми не попадемося?
Ні. Але в цьому й азарт, так?
Ну, не знаю, чи можна назвати це азартом.
І… ти вже зникла.
До завтра!
Дві подружки-снічі зустрічались щодня.
Вранці Стелла й Бін з дому йшли крадькома.
Хоч Стеллі на пляж було зась,
до Перл радо бігла вона раз у раз.
І що довше ці снічі дружили,
то сильніше ці снічі тужили,
бо розлука — це несправедливо.
До твого дому рукою подати,
а я не можу прийти в гості.
Мої батьки розбушуються, якщо я тебе приведу.
Якщо хочеш до нас, у тебе має бути місяць на животі.
От би створити машину, що поставить мені місяць.
Тоді я усе побачила б.
О, я уже піду. Зустрінемося завтра, так?
Побачимося рано-вра…
І… ти вже зникла.
Сонце зійшло. І знаєте що? Снідлі всі вже встали давно.
Радіють зоряні снічі безмежно,
бо зоряне свято настало нарешті.
А ось і вона, наша яскрава зірочка.
Тату, свято ще навіть не почалося.
Стелло, треба задокументувати кожну мить.
Це найважливіший день твого життя.
Спокійно.
Люба, ти готова до снічоспічу?
Ага, я завчила кожне слово.
Але… тепер, коли ти про це згадала,
я хотіла спитати,
чому ми вважаємо себе кращими за місячних снічів.
Га?
Тільки не знову.
Навіщо ти про це питаєш?
Та ще й сьогодні.
Добре, добре. Я просто спитала.
У цьому й проблема. Не треба в усьому сумніватися.
Просто роби те, що місячні снічі завжди робили.
Я уже піду.
О, нам теж час іти.
Ввечері має бути злива, тож усі думайте про сухе.
І не хвилюйся через свою промову. Ми за тебе вболіватимемо.
Постарайся, мала.
Часу до свята залишалось чимало,
тож Стелла і Перл ще погратись встигали.
Привіт, Перл!
Ого, ого, ого!
Що це?
О, ця стара штуковина?
Це просто місяцедрук!
Це за моїм кресленням?
Власне, однозначно так.
Ти заходиш сюди, і машина ставить місяць тобі на живіт.
І це працює?
Пройди через машину і з'ясуєш.
І… ти вже зникла.
Це погано. Або захопливо.
Хай там як, я у захваті!
Я місячний сніч?
Я місячний сніч!
Я місячний сніч! Яхузо!
Машина працює!
Дивовижно!
О так, у нас вийшло! Ух!
А тепер ходімо! Давай!
Покажи мені все.
Свій дім, сім'ю. О, і зубну щітку.
Ти хочеш побачити Місячне село? Зараз?
Так, Зоряне свято почнеться лише ввечері.
Це мій шанс побачити, як живуть місячні снічі.
Ну, я не знаю.
Я збудувала цю машину просто з цікавості.
Я… я маю подумати.
Про що тут думати? Ми найкращі подруги.
Нечесно, що нам не можна дружити, бо так колись сказали якісь снічі-воркуни.
То що думаєш? Спробуймо?
Власне…
однозначно так!
Ми спробуємо!
Ми вже йдемо!
Яхузо!
Дівчата вийшли в море. Вітер напнув паруса.
І Стелла все дивувалась, яка навколо краса.
Привіт!
Ого, ого, ого!
Що це вистрибнуло?
Це риба!
Риба!
Чудова назва.
Ого!
Дивися, Біне! Плавальники!
Можна я поведу твій плавальник?
Ні, ні, ні, ні, ні.
Ти не вмієш керувати човном. Особливо цим.
Я збудувала його сама.
Будь ласка, будь ласка, будь ласочка!
Можеш потриматися за кермо, але лише…
О-ой!
Це інша справа!
Яхузо!
Вау!
Ой-ой.
Ю-ху!
О, буде вам!
Ой!
Стелло, будь ласка, пригальмуй!
О-о-ой!
Вибачте, місіс Зуліґан. Моя подруга вперше на човні.
Місячний сніч уперше на човні?
Гальмуй!
Це було…
Жахливо!
Стелло, дуже, дуже важливо, щоб ніхто не дізнався, що ти…
зоряний сніч.
Тож зберігай спокій.
Звісно, я зберігатиму спокій.
Ти це бачила?
Риби такі дивні!
Стелло!
Упс.
Добре. Я зрозуміла.
Ну, ходімо вже, ходімо! Я хочу побачити все.
Невже і справді це зі мною?
Подивись, подивись
Я довго мріяла про всі ці дива
-Кручу навколо головою -Подивись, подивись
Зберігай спокій і роби, як я
Правильно.
Зберігати спокій і робити, як ти.
Без проблем.
Подивись, подивись Подивись, подивись
Привіт.
Подивись, подивись Подивись, подивись
Стелло.
Вітаються зі мною снічі
І риби заглядають у вічі
Навколо стільки цікавих дрібниць
Подивись, подивись
Поглянь на це!
Ого!
-Бери маску і пірнай -Сідай
-На борт! -Кращого і не шукай
Можна нам два фломи, апчхикекс і трилуничний десерт?
Раднджите, пригощайся.
Це просто чек.
-Подивись -Подивись
-Подивись, подивись -Подивись
-Вітаються зі мною снічі
І риби заглядають у вічі
А ось і ваш апчхикекс.
Ваш апчхикекс.
Подивись, подивись
-Гей, подивись -Обертом йде голова
Нового довкола просто гора
Невже це місце існує насправді?
Подивись, подивись
І сюди, і сюди, і сюди
І сюди, і сюди
О зорі! Мені тут дуже подобається.
Їжа така смачна,
а вода така водяниста.
Усе просто геть інше.
Це мені ніколи не набридне.
А тепер час повернути тебе додому.
Я ще не бачила твою сім'ю.
Тобі до них не можна. Особливо, до мого брата.
Га? Чому ж це?
Бо ми попадемося, Стелло.
І в нас будуть неприємності.
Перл, я лише привітаюся, а тоді повернуся додому.
Обіцяю.
Ну, не знаю.
Я співаю пісню, зовсім як ти
І благаю познайомити мене з твоєю сім'єю
Гаразд
Тільки швиденько.
Юх-ху!
Так!
Човен несеться по морю, сміху й радості повен.
Вдосталь ще часу, та й день пречудовий.
Після знайомства з родиною снічів
Стелла повернеться до зоряних спічів.
-Агов! Є хто вдома? -Ух!
Ми на кухні, люба.
О, привіт, мамо, тату.
Я хочу познайомити вас із моєю… подругою Стеллою.
О, я така рада знайомству, містере й місіс Падлснаф.
О-о! А ти, мабуть, Поллі.
Яка гарна рибка.
Ти кумедна.
Дай-но вгадаю. Ти Піті.
Мене звуть детектив Піті.
Піті-пиріжечок вважає себе справжнім детективом, так?
Мамо! Я і є справжній детектив.
Я помічаю
все-все.
Що ж, тут немає на що дивитися.
Мабуть, у тебе є інші важливі справи. Правда?
Хіба не дивно, що ми ніколи раніше тебе не бачили?
Ми знаємо всіх місяцепузів.
Так. Ну, Стелла живе дуже, дуже далеко.
Нам уже час іти. Бувайте.
Перл, ви не можете ось так відразу піти.
Стелла вечеряє із нами.
Справді?
Так. Місячні снічі дбають одне про одного,
а Стелла — місячний сніч.
Ідеально!
Я знаю гарний жарт.
Яка улюблена їжа гусів?
Е-е, не знаю. А яка?
Га-галушки й га-галети.
Влучно!
А тепер, діти, серйозна розмова.
Насувається шторм,
і в Місячному селі може бути небезпечно.
Раптом що, ми попливемо на мілководдя.
Зрозуміло?
Так, тату.
Ви не питали зоряних снічів, чи можна вам у них залишитися?
Стелло, ні!
Ну, до закінчення шторму.
Нам не потрібна їхня допомога.
-Вони однаково не допомогли б. -Але…
Зоряним снічам не можна довіряти.
О-о.
Вибачте.
Так, хто хоче десерт? Я спекла печиво.
-Я! -Я!
Стелло, приємно бачити, що в Перл така подруга.
Ми від тебе просто в захваті.
«Ми від тебе просто в захваті».
Та буде вже вам.
Ця Стелла щось приховує, і я з'ясую, що саме.
Назву це «Справа про підозрілого сніча».
Га?
Десь тут повинна бути зачіпка.
Так, так, так. Що тут у нас?
Га?
Дадлі, я просто хочу заглянути в рюкзак.
Боляче! Ой! Ой! Болить!
Моя дупця!
Я тебе дістану, злючий крабе!
Гей! І де ж печиво?
О, вибач, Пітику. Ми все з'їли.
Я з'їла п'ять.
Ну, ми зі Стеллою підемо покатаємося.
Добре, але стежте за погодою.
І якщо хвилі стануть завеликими…
Прямуємо до мілководдя. Ясно.
Дякую вам за вечерю. Усе таке смачне.
-І я була рада… -Ходімо!
О! Яка мила дівчинка, так?
Я теж покатаюся на човні!
Що це з ним таке?
Дякую за все. Це був найкращий день мого життя.
Власне, однозначно так! День був чудовий.
І на тебе ще чекає Зоряне свято.
Чекай. Чекай. Чекай!
Е-ем, чекаю.
У мене з'явилася класна ідея!
Треба, щоб та машина поставила зірку тобі на живіт.
Тоді ти зможеш прийти на наше свято!
Буде їжа, музика й атракціони. Тобі сподобається!
Зоряне свято?
Ні, не можна. Чи можна?
Ні, я не можу. Чи можу?
Звісно, можеш!
А тепер скоріше, скоріше!
Дівчата попливли до берега швидше,
і скоро вже Перл стане зоряним снічем.
Піті ж сидів у них на хвості.
Щось підозріле хотів він знайти.
Ось так! Як новенька.
Ну, привіт, зіронько. Рада знову тебе бачити.
Можеш тепер поставити зірку собі на живіт?
Власне, однозначно так.
Сподіваюся.
Допоможи мені відкрутити деталі.
Заборонений пляж?
Що ці двоє задумали?
Ага! Зоряний сніч!
Я знав, що вона щось приховує! Я це знав, я знав!
Треба комусь розказати!
Ой.
Це сюди, а це…
Свято починається! Ти закінчуєш?
Я дещо змінила, але маю перевірити.
Налаштувати, перевірити.
У нас немає часу! Ну, давай, давай!
Гаразд, гаразд. Ой!
Ну, як вона тобі?
Е-е, не дуже.
О ні! Я забула затягнути пухнастор.
Нічого, я це виправлю.
Ніхто не помітить, що ця зірка трохи… інша.
Усі будуть зайняті святом.
Ти впевнена?
Ні, але саме в цьому й азарт, так?
Ну, ходімо! Парад ось-ось почнеться.
Ліс нашій Перл здався дуже великим.
Вона ж — як комашка між дерев тих і квітів.
Усмішка їй все з обличчя не йшла.
Не встигла й збагнути, уже і парад.
О, піду приготуюся.
А ви з Біном дивіться парад, добре?
Я за тебе вболіватиму!
Дам-дам-дам-дам Ді-ді-ді-ду-да-да-де
Зоряне свято!
Дам-дам-дам-дам Ді-ді-ді-ду-да-да-де
Тут усім раді
Дам-дам-дам Ді-ду-да-де
Бий в барабан
В ріжок гуди
Пишайся, як я
Що ти — зоря
Дам-дам-дам-дам Ді-ді-ді-ду-да-да-де
Дам-дам-дам-дам Ді-ді-ді
Тягни живіт свій догори
Пишайся, як я, що ти — зоря
Пишайся, як я
-Що ти — зоря -Зоря!
Ура!
А тепер моя улюблена частина церемонії,
блискучі зоряні спічі!
Давай, Стелло!
Це моя подруга!
Ми, зоряні снічі, що в небі зірки.
А місячні снічі не рівня нам, ні.
Га?
Тому й уникаємо місячних снічів,
бо з ними дружити нам, зорям, не личить.
Юх-ху!
Ура!
Подрузі в вічі поглянула Стелла
й побачила в них гіркі сльози-перли.
Твоя черга, Стелло.
Я дуже хочу, мамо, але не знаю, чи зможу.
Звісно, можеш. Просто будь собою.
Бути собою.
Ти зможеш, Стелло.
Стелла, авжеж, пам'ятала слова.
Та потім свій день пригадала вона.
Місяцепузи, не злюки й не хами,
були з нею милі, ще й погодували.
Розчулена, Стелла стояла у залі,
аж раптом збагнула, як бути їй далі.
Даруйте.
Е-ем, усім привіт.
Я маю вам дещо сказати.
Це може здатися трохи незвичним.
-О ні. -О так.
Я лише хотіла сказати, що…
Ось вона.
Не бійся, Перл. Ми тебе врятуємо!
Мамо, усе не так, як ти думаєш. Я можу пояснити.
Гру скінчено. Віддай мою сестру-місяцепузку!
О зорі!
-Місяцепузу? -У неї зірка.
Це не справжня зірка. Це підробка!
Підробка?
Увага, народ.
Я бачу місяцепузів. На Забороненому пляжі.
Зорепузи, усі на пляж!
Не дайте зорепузам пройти далі.
На пляж!
Справа про підозрілого сніча закрита.
Ой!
Злючий крабе.
Дощ припустив, і намок кожен сніч.
Місяці й зорі на пляжі зійшлись.
Отакої.
Наллю-но собі я чашечку чаю,
бо, схоже, нам тут не уникнути драми.
Хто, як не місяці?
Навіщо вам місяцепузка на вашому дурному святі?
Ми її і не приводили. Може, ви прислали її як шпигунку.
Та ніколи в житті.
Просто ще один доказ того, що зоряні снічі найкращі.
Ні, місячні найкращі. Це факт.
-Точно. -Ми найкращі.
Ні, ми.
Негайно це припиніть!
Усе життя я чую, що зоряні снічі —
це найкращі снічі.
Так!
Але я не думаю, що зірка робить когось кращим.
Як і місяць.
От, наприклад, Перл.
Перл найкраща не тому, що має на пузі місяць.
А тому, що вона дуже розумна.
Вона геніальна конструкторка.
Так, часом Перл ще та дивачка,
але їй немає рівних.
І вона моя найкраща подруга.
А Стелла найкраща не через свою зірку.
Вона найкраща,
бо завжди думає про те, як можна щось змінити
і зробити кращим, ніж було.
Стелла дивовижна.
І вона моя найкраща подруга
Хіба ви не бачите? Жодні зі снічів не кращі за інших.
Це гарна ідея, дівчатка, але не реалістична.
Ну, все, Перл. Ходімо додому.
Стережіться!
Деревопад!
Ми приречені.
У лісі небезпечно. Повторюю, у лісі небезпечно!
Поллі!
Місяцепузи, не виходьте в море. Шторм!
Ой, буде тобі, Падлснафе. Наші човні витримають.
Забудь.
Шторм посилюється. Скоро весь цей пляж піде під воду.
Під воду?
-Вертаймося. -Нам гайки.
Стелло, ми маємо щось зробити!
Ну, давай. Думай, Думай, думай.
Га?
Придумала!
Бачиш? Це укриття, де ми будемо сухими, але тут іще є…
Кулька, щоб бути на плаву!
Це геніально.
Зможеш побудувати?
Власне, однозначно так.
За діло.
Слухайте всі! У нас є план, як врятуватися від шторму,
але ми всі маємо працювати разом.
Працювати разом? Ну, не знаю.
Ми справді слухатимемо цих дітей?
Добре, кажіть ваш план.
Ось що ми зробимо.
Ми побудуємо плавуче укриття, і швидко.
Зорепузи, несіть усі декорації.
-Уже! -Ясно!
Місяцепузи, витягніть човни на пісок.
Починаймо!
Човни кладіть туди, а вітрила — туди.
Раз, два, три.
Так тримати. Потрібно зшити разом усі вітрила й декорації.
Дуже добре. Але треба ще повітря, щоб ця штука плавала.
Тягніть!
Ось і все. Прошу.
Не думав, що я таке зможу.
Усі всередину.
-Рухайтеся. -Швидше.
На борт.
Ви всі молодці.
Ого! Ти збудувала висувний трап?
-Подобається? -Ага!
Ховаймося. Негайно.
Так, Перл, усі на борту.
Я закриваю дах.
Тату, що це був за звук?
О, це гігантська хвиля,
яка йде на нас!
Готуйтеся до удару!
О зорі!
-О ні! -Що відбувається?
-Що таке? -О ні!
Ми спливаємо.
Так!
Ми рухаємося!
Ура!
Чому ми йдем навспак?
Гарна новина: пліт працює.
Погана: ми відпливаємо.
Це кепсько.
О, нас зносить у море!
-О ні, ні, ні. -Ми дрейфуємо!
Нас відносить!
О, це погано. Дуже, дуже погано. Гірше не буває!
Якщо прив'язати укриття до тієї скелі, нас не віднесе.
Що ти таке кажеш? Та скеля дуже далеко.
Хіба що ти вмієш літати.
Літати?
Змієкрила!
Стелло, ти впевнена, що в нас вийде?
Ні. Але в цьому й азарт, так?
Гей, де дівчатка?
Полетіли!
Перл! Стелло!
У нас усе вийде.
Юх-ху!
Це дивовижно!
І моторошно!
Це так дивовижно!
Але мені страшно.
-О-ой! -О-ой!
Ну, давай, давай!
-Давай, давай. -Давай.
Ти зможеш, Стелло!
Так!
Нам вдалося.
Їм вдалося!
Їм вдалося.
Молодці!
Гей.
Стелло!
Перл! Допоможи!
Усі тягніть!
О ні.
Стелло, склади змієкрила. Я тебе піймаю.
Не можу! Мені дуже страшно!
Довірся мені. Тисни кнопку.
Зараз!
Піймала!
Дякую, Перл.
Ледь врятувалися.
Ледь-ледь.
Ледь-ледь-ледь.
Забираймося звідси?
О так.
Яхузо!
-Яке щастя! -Ти жива!
О, моя маленька.
Ти нас врятувала! Ура!
Давай, Стелло!
Молодці, Стелло, Перл!
Буря ще триває, зате ми всі разом.
Збирайтеся докупи. Ніч буде довгою.
Схоже, ти мене розумієш.
Привітик.
Е-е, я просто хотів…
Ну, я хотів сказати…
Дякую, що збудували укриття і всіх врятували.
-Це пусте. -Дрібниці.
А тепер вибачте,
там якийсь дивний запах, і я з'ясую, що це.
Га?
Ого!
-Дивіться, народ. -Га?
Місяць такий гарний.
І зорі теж.
-Буря минула. -Чудово!
Ми врятувалися!
Снічтастика!
Тепер ви розумієте? Немає найкращих снічів.
Місяць і зірки на небі разом,
тож і нам, снічам, нема чого ділити пляжі.
Рік проминув, і сказати я радий,
снічі прислухались все ж до поради.
Отже, вони вирішили, що…
Снічі — це снічі.
І жодні зі снічів не кращі за інших.
-Так! -Юх-ху!
Так!
Молодці, дівчатка.
О, мій Піті-пиріжечок.
Мамо!
Свято місяця й зірок.
Ви, дівчатка, започаткували нову традицію.
Я так пишаюся.
Я теж.
Ми не боїмося
Великих і сміливих ідей
Бо навколо чимало
Незвичних і все ж чудових речей
Подивися інакше на світ
Бо навколо чимало
Незвичних і все ж чудових речей
І все ж чудових речей
Якщо звичай щось наплутав
Дивись ширше й серцем слухай
Виявляється, навколо чимало
Незвичних і все ж чудових речей
-Подивись -Подивись
-Дивись, подивись -Дивись, подивись
-Подивись -Вітаються зі мною снічі
І риби заглядають у вічі
А ось і ваш апчхикекс.
Ваш апчхикекс.
Подивись, подивись
-Гей, подивись -Обертом йде голова
Нового довкола просто гора
Невже це місце існує насправді?
Дивись, подивись!
І сюди, і сюди, і сюди
І сюди, і сюди
Навколо чимало
Незвичних і все ж чудових речей
І все ж чудових речей
Якщо звичай щось наплутав
Дивись ширше й серцем слухай
Виявляється, навколо чимало
Чудових і все ж незвичних речей
Переклад субтитрів: Сабіна Дадашева