Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Да поиграем хокей!
ОТВЪТРЕ НАВЪН 2
Аз съм Радост и се включвам на живо от съзнанието на Райли.
Днес очакваме страхотна битка със "Сирените".
Фенове на Райли, станете на крака
и вдигнете малко шум!
Давай!
Хайде, "Сирени"!
Съберете се!
"Сирени" на "три".
Едно, две, три... - "Сирени"!
Време е да поздравите отбора на Райли!
Играе вече 13-а година и с току-що изтърпяно наказание,
това е Бяс Лют на Райли!
Само ми ги дай!
Каска, протектори, ръкавици.
Списъкът за безопасност е проверен.
Сега би трябвало да мине гладко...
Внимавай!
Това е Страх, който държи Райли на нокти.
Трябва да си вземем предпазителя за устата, хора.
Не! Този не е наш!
Това, хора, е скандално известната Отврат.
Радваме се, че е в нашия отбор.
Двадесет и осем. Андерсън, спъване.
О, не...
И накрая в списъка...
Познавате я, обичате я,
единствената, неповторимата...
Получихме наказание.
Точно така, Тъга е тук!
Ура...
Андерсън сяда на скамейките.
Две минути за спъване.
Добре, явно имаме няколко минути, докато Райли си поеме дъх.
Нека наваксаме.
Райли все още е изключителна.
Ето!
Вкусно.
Не само защото е сред най-добрите в класа си...
Райли Андерсън. - ...както всъщност е.
Райли, насам!
Тя също така е много добра
и е мила към бездомните котки.
Вижте я само.
И официално вече е тийнейджър.
Много бързо се издължи.
Да не пораснахме за една нощ?
Това беше любимата ни блуза.
Имаме дори брекети с допълнителни ластици!
Как ги усещаш? - Страхотно!
Съжалявам.
Островите на личността на Райли все още се развиват добре.
Добре че Островът на момчешките групи най-после се е разпаднал.
Но Островът на шегите още го има.
Чакай, къде е Семейният остров?
Точно там е.
Ето го.
Какво го закрива?
Това е Островът на приятелството.
Не е ли невероятен?
Осъзнахме, че не само островите й са създадени от спомените.
Дълбоко долу, на основно ниво, тези спомени създават и убеждения.
Домашните трябва да са незаконни.
"Блясък и брокат" са най-добрата банда!
А моят личен фаворит...
Аз съм много добра приятелка.
Знаете ли, че монетите в дивана ви може да променят света? О, не!
О, не, трябва да направим нещо.
Не! Това момиче е социален Титаник.
Не се качвайте на този кораб.
Хора...
Леле.
Толкова е хубаво.
Няма проблем. Аз постоянно изпускам неща.
Казвам се Райли.
Аз съм Грейс.
Аз съм Бри.
Оказва се, че като събереш всички тези убеждения заедно,
те съставят най-прекрасното нещо.
Нейното самосъзнание.
Аз съм добър човек.
То помага на Райли да взима правилни решения.
Тринадесет години упорита работа,
завършили с нещо, което някои биха нарекли "нашия шедьовър".
Знаете ли, едно от най-трудните предизвикателства...
Боже мой! Отново сме в играта.
Наравно сме.
Как ще отбележим навреме?
Ще използваме изненадващия удар! - Не. Да нападнем вратаря!
Но Грейс все още не е отбелязала.
Райли ще се справи.
Заученото положение!
Хайде, Райли.
Да, точно така!
Виж само! Това е моето момиче!
И "Сирените" печелят шампионата!
Тя стреля и отбелязва! - Шампиони, скъпа!
Здравейте, момичета.
Поздравления за победата.
Това е треньорката от гимназията!
Каква игра!
А последното разиграване?
Вие трите бяхте впечатляващи.
Благодаря, треньор Робъртс.
Вижте, в последния момент е,
но всяка година правя специален тридневен лагер.
Каня всички най-добри играчи в областта.
Ще се радвам, вие момичета, да дойдете.
Сънуваме ли в момента?
Някой да ме ощипе, моля.
Определено сме будни.
Ако впечатлим треньора, ще включи трите ни в отбора следващата година.
"Огнените ястреби"!
Най-после отбор, който мога да подкрепям.
Какво ще кажете?
Да! - Абсолютно.
Ще дойдем! - Благодарим ви!
Чудесно. Ще се видим утре.
Това е невероятно!
Какъв голям ден!
Ти си истинска звезда!
На треньорката направо ще й паднат кънките!
Хокейна стипендия, идваме! - Татко, спри.
Това е просто хокеен лагер.
Кой знае какво ще се случи?
Двадесет и осем. Андерсън, спъване.
Заради наказанието ми едва не загубихме мача днес.
Ами ако отида на лагера и се издъня?
Не говори така.
Да, ти се справи чудесно днес, скъпа.
Точно така. Мама разбира.
Да, предполагам...
Много се гордеем с теб.
Лека нощ, маймунке.
Добре.
Сладки сънища, скъпа.
Райли е много строга към себе си.
Но ние можем да улесним всичко.
Посрещнете моята супер технологична система за защита на Райли.
Не гледайте, всичко е наред.
Това е за всички онези спомени, чието място е в Задната част на Ума,
като това наказание.
То й тежи, така че нека облекчим товара.
Еднопосочен билет до
"Няма да мислим за това в момента".
Не е зле. - Радост.
Впечатляващо е. - Поработила си.
Грижиш се за Райли толкова добре.
Благодаря, старая се.
Добре, хайде да претърсим.
Ето един, в който тя махна на момче, което махаше на момиче зад нея.
Беше много зле. Добър избор.
Ето, когато забрави името на онова момиче.
Да, беше супер неловко.
Как се казваше? - Не знам, Джанет или нещо подобно?
Както и да е. Да се отървем от него.
Запазваме най-добрите и захвърляме останалите.
Добра работа, хора.
Добре, Бяс Лют, останалите бебчета могат да отидат в дългосрочната памет.
Хайде да поспим.
Утре е важен ден.
Радост, дали носиш това, където мисля, че го носиш?
Искаш ли този път да дойдеш? - Да.
Тоест не. Аз...
Не. Наистина не бива.
Ти си единствената, която още не е била в Системата на убежденията.
Да, просто тя е нещо ново, а знам колко е важна.
Не искам да оплескам нещо или да я счупя,
или да я изгоря до основи, или нещо такова.
Тъга, няма да я повредиш, обещавам.
Някога досега насочвала ли съм те грешно?
Да, много пъти.
Хайде.
Където отивам аз, отиваш и ти.
Боже мой.
Мама и татко се гордеят с мен.
Стар, но прекрасен.
Аз съм добра.
Това е хубаво.
Аз съм силна. Смела съм.
Аз съм наистина добър приятел.
Аз съм победител.
Всички тези убеждения се събират и правят нашата Райли.
Аз съм добър човек.
Какво е това, по дяволите?
ПУБЕРТЕТ
Изключи го, Радост!
Хора, това е Апокалипсисът!
Не!
Какво правиш?
Проблемът е решен.
Радост.
Добре, да изпразним всичко.
Ден за рушене е.
Рушене ли?
Чакайте, какво се случва?
Какво става?
Кои сте вие, хора?
Ти ли си шефът тук?
ИЗВИНЕТЕ НИ ПУБЕРТЕТЪТ Е МЪРЛЯВ
Направете ми услуга и спрете да рушите главнокомандването?
Няма как. Не чу ли?
Разрешителните дойдоха току-що.
Разрешителни ли? За какво?
За разширяване на мястото.
Нали се сещаш, за другите.
Какви други?
Още ли не са пристигнали?
Марджи, готова ли е конзолата?
Да. Дай ми секунда!
Ей! Какво правиш?
Добре. Готова е. - Готова за какво?
Хайде, Райли. Ставай.
Време е за лагера.
Обедна почивка!
Чакайте! Не може да го оставите така.
Спокойно, ще се върнем.
Хайде. Ще закъснеем.
О, не! - Хайде!
Райли, още ли не си стегнала багажа си?
Вечно се заяждаш мен!
Не можеш ли да ме оставиш на мира поне за малко?
Не преиграваш ли?
Едва го докоснах.
Тези идиоти са счупили конзолата.
Райли, какво има?
Мама изглежда тъжна.
Аз съм най-лошата!
Не. Скъпа.
Едва го докоснах.
Точно това казах и аз.
Нека професионалистът се справи с това.
Твърде противна съм да ходя на лагер или където и да е другаде.
О, да, напълно счупена е.
Всички знаехме, че този ден ще настъпи.
Спомнете си, че се разбрахме да не му обръщаме голямо внимание.
Обаче наистина смърди.
Това е лошо.
Запазете спокойствие. Придържайте се към подготвения сценарий.
Не си противна, скъпа.
Просто се променяш.
Помниш ли красивата пеперуда в парка миналата седмица?
Тази пеперуда е била гъсеница. - Полека...
Точно като тази гъсеница...
Лекичко... - ...и ти ще получиш крила.
Ако имаш въпроси... - Боже мой, мамо!
Просто се махни!
Това е предварителен преглед на следващите десет години.
Райли! - Боже мой!
Толкова много ще се забавляваме! - Добре.
Кой е готов за хокейния лагер?
Да!
Добре, докато не вникнем в нещата,
никой да не докосва конзолата, освен ако наистина не се налага.
Ще си имаме голям уикенд. Какво искаш да правим?
Може най-накрая да изчистим гаража. Или всъщност можем да се качим горе...
Следващата година ще е страхотна!
Отборът на треньор Робъртс е щатски шампион всяка година.
И сега капитан е Вал Ортиз.
Тази мания по Валентина Ортиз е извън контрол.
Взели са я в "Огнените ястреби" още когато е била едва първокурсник.
Това е наистина трудно.
На лагера трябва само да бъдем супер страхотни...
Треньорката ще ни включи в отбора и всички ще бъдем огнени ястреби!
Чакайте, какво беше това? - Кое какво беше?
Изгледаха ни особено. Не ми харесва.
Какво? Гони те параноята.
Никога не пропускам поглед.
Подобряване 224... 176.
Проследяване надясно. Увеличение.
Точно там!
И? - Тя крие нещо.
Но какво?
Какво прави тя?
Гледа нашия поглед!
Не, много повече е.
На мен ми изглежда същото.
Припокриване и сравняване.
Виждате ли? Райли тогава, Райли сега. Райли тогава, Райли сега.
Толкова е очевидно!
Но какво означава?
Знае, че крием нещо.
Какво се случва сега?
Не знам!
Не издържам повече!
Разля чая!
Треньор Робъртс няма да ни е треньор догодина.
Грейс!
Взеха ни в друга гимназия.
О, не.
Добре.
Добре. Не е толкова зле.
Много е зле! - Животът ни свърши!
Тя сериозно ли говори?
Откога го знаят? - Не мога да дишам.
Не можем да идем в гимназията
без Бри и Грейс. - Няма да познаваме никого.
Пак ще можем да излизаме.
И имаме този уикенд,
което означава, че ще играем за последен път в един и същи отбор.
Приятели завинаги, нали?
Да. Разбира се.
Нямам търпение да стъпя на леда.
Кога ще си получим разписанията? - Чух, че стаята ни е с гледка...
Това е толкова тъжно.
Не, чакай, Тъга!
Не! Недей! - Не я държа добре!
Запази спокойствие, докато не излезем от колата.
Пристигнахме.
ДОБРЕ ДОШЛИ! ХОКЕЕН ЛАГЕР
Изглежда наистина яко.
Дали нямаш нужда от помощник-треньор? Защото съм на разположение.
Бил! - Не ли? Добре.
До скоро. - Забавлявайте се!
Чао! - Не тъгувайте за нас.
Добре, чао! - Чакай. Райли,
сигурна ли си, че имаш всичко?
Стик? - Да.
Ръкавици? - Да.
Взе ли си телефона? - Да, разбира се.
Напълно зареден? - Да, на около 50.
Какво? - Татко, всичко е наред.
Добре, обади ни се, ако имаш нужда от нас.
Обичам те. Покажи им.
Добре. Обичам ви.
Не забравяй дезодоранта! - Мамо!
Чао, маймунке.
Добре, сега.
Няма проблем. Нуждаем се от това.
Хора, това са гимназисти.
Не искаме да сме зачервени и подпухнали, нали?
Не.
Спокойно, ще имаме достатъчно време да мислим за това след лагера.
Къде отидоха Бри и Грейс?
Ето ги. - Чакай.
Тези предателки не са ли мъртви за нас?
Най-добрите ни приятелки ли? Не.
Ей!
Добре ли си?
Всички да се държат нормално. Това е Валентина Ортиз.
Трябва да кажем нещо.
Здрасти.
Здравей. Аз съм Вал... - Знам. Ти си капитанът на отбора,
поставила си рекорд в предпоследната година,
харесваш червено и кънките ти...
Какви ги дрънкаме?
Толкова сме неготини.
Защо още я държим за ръката?
Точно като мен.
Ти си тази, за която ни каза треньорката.
Райли от Мичиган, нали?
Минесота, сладурче. - Не.
Не бива да поправяме Вал Ортиз.
Да, това съм аз.
Райли от добрия стар Мичиган.
Оранжева? Кой направи конзолата оранжева?
Да ти изглеждам оранжев? - Не съм я докосвал.
Оранжевото не е моят цвят. - Не бях аз.
Здравейте, всички.
Боже мой. Аз съм ти толкова голям фен.
А сега, ето ме тук, срещам се с теб лице в лице.
Добре. С какво мога да помогна?
Мога да водя бележки, правя кафе,
правя планове, разхождам кучета,
да нося нещата ти, да гледам как спиш.
Леле! Имаш много енергия.
Може просто да останеш на едно място.
Каквото кажеш.
Само извикай името ми и аз съм насреща.
Добре, това ми харесва.
И как се казваш?
Съжалявам. Понякога не мога да се спра.
Аз съм Тревожност.
Една от новите емоции на Райли.
Ние сме просто супер развълнувани, че сме тук.
Къде да си оставя нещата?
Какво искаш да кажеш с това "ние"?
Ще ми се да бях висока колкото вас.
Коя си ти, по дяволите?
Аз съм Завист.
Виж си косата.
Да, не пипай.
Погледни косата й!
Трябва ни такава коса.
Боже, много ми харесва червеното в косата ти.
Какви ги вършиш?
Може, като вляза в отбора, също да съм в отбора на червенокосите!
Да.
Добре, кой е пък този?
Как се казваш, голямо момче?
Това е Срам Голям.
Не го бива много да гледа в очите, нито да води добри разговори,
но е много сладък тип.
Добре дошъл в главнокомандването, Срам Голям.
Ще се... Не.
Не, дай горе.
Доста ти е потна дланта, приятел.
Ей, искаш ли да дойдеш с мен?
Ще се срещнеш с още огнени ястреби.
Това е вълнуващо.
Не бива да й показваме, че сме развълнувани.
Да, звучи добре.
Каква беше тази емоция?
Това е Досада.
Какво?
Досада.
Така се нарича скуката.
Ела тук, Доснадо.
Правилно ли го казвам?
Досанда. Не.
Прякори! Ще те наричам Доди.
Не.
Как управляваш?
Приложение за конзола.
Ей! Спри! Достатъчно.
Добре, знам, че новите емоции
понякога може да бъдат усещани като безполезни в началото
и ти се иска само
да им кажеш: "Защо сте толкова дразнещи?".
Но съм научила, че всяка емоция е добра за Райли.
Дори това глупаче.
Добре, хубаво.
Яко. Води ме.
Добре. Вземи си нещата и ме последвай.
А приятелките ни?
Вал е нашето бъдеще.
Да, напълно съм съгласен.
Трябват ни нови приятели, иначе ще сме напълно сами в училище.
Нали, Радост? - Ами...
Може би... - Да започваме!
Чакай.
Благодаря, че ме развеждаш наоколо.
Чакай, защо го направи?
Съжалявам. Какво съм направила?
Току-що изоставихме най-добрите си приятелки.
Ами новите, които предстои да срещнем?
Не. Добре.
През следващите три дни важни ще бъдат Бри и Грейс.
Радост, тези три дни може да определят следващите четири години от живота ни.
Мисля, че това е малко преувеличено.
Радост е от старата школа.
Какво?
Вижте, всички си имаме работа.
Ти правиш Райли щастлива,
Тъга я натъжава,
Страх я предпазва от страшните неща, които вижда,
а моята работа е да я предпазвам от страшните неща, които не вижда.
Аз планирам бъдещето.
Мога да ти покажа. Много ще ти хареса.
Използвах това като държач за чаша.
Добре, екипът ми провери всички данни
и имаме следните вероятни сценарии.
Първо, не приемаме този лагер сериозно и се скатаваме с Бри и Грейс.
Райли изглежда много неготина пред Вал.
Не успява да впечатли треньорката, не става огнен ястреб
и накрая отива в гимназията.
Няма си никого.
Яде сама и само учителите знаят името й.
Добре, с теб ще станем приятели.
Тъжна история.
Нелепа история е.
Виж, пак казвам, харесва ми енергията ти, но се държиш глупаво.
Нищо от това няма наистина да се случи.
Добре. Както кажеш.
Ти си шефът.
Помните ли, когато всички най-после дойдохме в главнокомандването?
Това беше преди 30 секунди, Носталгия.
Да, доброто старо време.
Носталгия, все още не би трябвало да си тук.
Остават още около десет години, две дипломирания
и сватба на приятелка, преди да си поканена,
но ще те държа в течение, обещавам.
Добре, готова ли си, Райли? - Всички се съсредоточете!
Вал ни води в тяхното светилище!
Пристигнахме!
Тези момичета са толкова яки!
И по-големи.
Няма да се преобличаме пред тях.
Няма проблем!
Съблекалните са места на взаимно уважение.
Хайде! Искам да се запознаеш с другите огнени ястреби.
Здравей, момиче! - Как е?
Здрасти.
Райли е от Мичиган.
Добре, това си остана така.
Яко. Откъде в Мичиган си?
О, не. Сега какво?
Добре, явно ще го приемем.
Градове в Мичиган...
Трябва да измислим нещо.
От навсякъде съм.
Яко. Ще се видим навън.
Искаш ли да седнеш при нас?
Тя иска да седне с нас.
Всичко е прекрасно!
Няма достатъчно място за Бри и Грейс.
Да седнем ей там.
Щях да запазя места за приятелките ми,
но благодаря все пак.
Да. Добре.
Няма проблем.
Виждаш ли? Толкова ли беше трудно?
Не. Напълно си права.
Това решение изобщо няма да ни преследва до края на живота ни.
Няма начин! - Бри и Грейс!
Ето ви и вас. - Райли.
Време е да празнуваме!
Кажете...
Добре, дами. Настанете се удобно.
Радост?
Чакай. - Дами!
Да се настаните означава да се успокоите.
Искам ви концентрирани.
Което означава, че ще ви прибера мобилните телефони.
Всичките.
Тук сте, за да работите, а не да се забавлявате.
Ясно ли е, Андерсън?
Да, тренер.
Моля, сложете всичките си телефони в кошницата.
Ще си ги получите в края на лагера.
Леле. Толкова е сериозна.
Радост, просто съм любопитна. Може би мога да помогна...
Благодаря ти. Не сега.
Така е, нали?
Мислите, че е смешно ли?
Знаете ли кое друго е смешно?
Тренировъчните линии.
На леда, дами.
Браво, Мичиган. - Много благодарим, новачке.
Нека само тя да го прави.
Браво, Радост. Тя вече напълно се вписва.
Много ти благодаря, Доди.
Изоставаш, Андерсън!
По-бързо! - Ужас.
Добре, дами, поемете си дъх.
После ще се разделим на отбори.
Момичето от Мичиган започва зле.
О, не.
За нас ли говорят?
Няма начин треньорката да я вземе в отбора, ако не се вземе в ръце.
Дани, сякаш ти се беше взела в ръце, когато беше нова?
Не бях толкова незряла.
Дани, ти си навря сламки в носа буквално снощи.
Ще ти помогна, голямо момче.
Винаги съм искала хората да говорят за нас, но не така.
Радост, какво ще правим сега?
Можем просто...
Имам идея.
Добре.
Ако успеем да спечелим Вал на наша страна, всичко ще е супер.
Вал?
Здрасти, Райли. Какво става?
Много съжалявам.
Не исках целият отбор да упражнява линии.
Чувствам се ужасно.
Толкова много те уважавам.
Не бих сторила нищо да прецакам нещата.
Това е малко пресилено, не мислиш ли?
Радост. - Ти си чудесен хокеист
и водиш отбора удивително,
наистина те уважавам и... - Добре, стига.
Благодаря.
Слушай, треньорката беше доста строга с теб днес,
но това не е нещо лошо.
Означава, че те забелязва.
Наистина ли?
Слушай, радвам се, че дойде да поговориш с мен.
Да се опитаме да бъдем в един отбор по-късно, става ли?
Да. Супер.
Леле.
Добра работа. - Ще ми се да можех и аз така.
Хора, това не беше нещо особено.
Само се опитвам да помогна.
Съгласна съм.
Страхотна работа, Тревожност.
Аз се отдръпнах, ти се включи,
върна Райли обратно в релсите, сега съм готова да поема нещата.
Но това беше само първа част от плана ми.
Има и втора част?
Добрият план има много части, Радост.
Добре, дами, ще съставим отборите ви за останалата част от лагера.
Сега се разделете по средата.
Отбор едно вдясно, отбор две вляво.
Да го направим!
Още веднъж в един отбор, нали?
Да.
Вал ни иска.
Но обещахме на Бри и Грейс.
Радост, трябва да планираме бъдещето.
Хайде, Райли, мърдай. Раздвижи тези крака!
Ти искаш да си в отбора на Вал.
Хайде.
Тя обеща на приятелките си.
Няма да се отметне.
Много си права, Радост.
Какво правиш? - Ей!
Не! Не може да взимаш това. Върни го обратно.
Радост, не искам да прекалявам... - Не!
...но това трябва да се направи. - Какво... Не!
Не...
Знам, че промяната е страшна, но гледайте.
Толкова се вълнувам.
Добре дошла в нашия отбор, Мичиган.
Това не е Райли.
Знам. По-добра Райли е.
Райли, която няма да е сама догодина.
Изграждаме й ново самосъзнание.
Чисто ново "аз".
Не!
Не може да слезеш там с това.
Само през мъртвото ми пламтящо тяло!
Наистина съжалявам.
Очаквах с такова нетърпение да работя с вас, хора.
Ей! Какво мислиш, че правиш? - Пусни ме!
Сега животът на Райли е по-сложен.
Изисква по-сложни емоции от вас.
Ти просто вече не си това, от което тя се нуждае, Радост.
Как смееш, госпожо!
Не може просто да ни затвориш като в някакъв буркан!
Това е чудесна идея.
Не мога да дишам!
Не е завинаги. Само докато Райли влезе в отбора,
докато навърши 18 или може би завинаги.
Не знам. Ще трябва да видим.
Чао! - Тревожност!
Райли се нуждае от нас!
Добре.
Спокойно, Райли. В добри ръце си.
Сега нека променим всичко в теб.
Бърз въпрос. Как ще изградим нова Райли,
което много ми харесва, между другото, невероятна идея,
ако им е отнело 13 години да изградят старата?
Добрата новина е, че не започваме от нулата.
Искам и аз да посея един.
Следващия път.
Ако съм огнен ястреб, няма да съм сама.
Не!
Пуснете ни веднага!
Не, престанете! Спрете! Пуснете ни!
Радост...
ТРЕЗОР
Ще си останем тук завинаги.
Къде ни оставяте?
На същото място, където държим всички тайни на Райли.
Ние не сме тайни.
О, да. "Ние не сме тайни.
Правим голяма грешка."
Никога не съм чувал това преди.
Ние сме потиснати емоции!
Пуснете ни! Веднага!
Не. Райли ще бъде добре.
Напълно добре.
Здравейте. Знаете ли как наричаме това?
Отричане.
Можете ли да кажете "отричане"?
Здравейте, приятели.
Добре дошли. Толкова е хубаво, че сте тук с нас.
Това е Глуфи!
От онова детско шоу, което Райли харесваше?
Точно така!
Ето ви една малка тайна.
Райли все още харесва шоуто.
Стъпвай като слон, припкай като мишка,
ела в къщата на Глуфи!
Моля ви, убийте ме.
Глуфи, имаме голям проблем.
Можеш ли да ни помогнеш да се измъкнем оттук?
Ще ни трябва вашата помощ.
Можете ли да намерите изход?
С кого говориш?
С приятелите ми.
Виждате ли ключ?
И аз не виждам.
Добре, обречени сме.
Така е.
Добре дошли във вечната си съдба.
Ланс Остромечов?
Но той е герой от видеоигра.
Защо е тук?
Да, винаги съм мислила, че Райли тайно си пада по него.
Никога не съм разбирала това привличане.
Копнея да бъда герой,
но мрак обсебва миналото ми.
Аз го разбирам. - Съгласен съм на сто процента.
Кой е това?
Това е Мрачната тайна на Райли.
Каква е тайната?
Не ти трябва да знаеш.
Тайни на Райли, една неконтролируема емоция завладя главнокомандването.
Ако само отворите буркана...
Ей, деца, хайде да научим малко латински.
Знаете ли какво е "квид про кво"?
Ние ви измъкваме от този буркан, а вие ни измъквате от този сейф.
Не, Глуфи.
Не е наша работа да променяме тяхната съдба.
Всички бяхме прокудени тук,
счетени за негодни, безполезни.
Не смей да говориш така.
Не заслужаваш да бъдеш захвърлен.
Един момент, Ланс.
Не помниш ли силовия му ход?
Идвам за теб, Райли!
Така ли? Гледай това!
ГУБИШ!
Стига!
Чуй ме, Ланс Остромечов.
Никой не е напълно безполезен.
Но аз съм воин, прокълнат със слаба атака.
Тогава трябва да превърнеш проклятието си в предимство.
Пазете се, приятели мои,
защото ще освободя всички ви!
Ей, малко помощ?
Страхотна работа, Мрачна тайна.
Сега е ваш ред да ни помогнете.
В чантата си имам точно нещото, което ще ни измъкне оттук.
Всички да кажат: "Ей, Чантичко!".
Ей, Чантичко!
Здравейте, всички. Аз съм Чантичко.
Чантичко, трябва да избягаме.
Имаш ли нещо, което може да ни помогне?
Имам много предмети.
Кой смятате, че ще проработи най-добре?
Домат,
жаба
или експлодиращ динамит?
О, да му се не види.
Да! Успяхме, хора!
Нека всички да изпеем песента "Успяхме".
Няма време!
Благодаря ви, приятели.
Налага се да ви оставя.
Ами Мрачна тайна?
Още не.
Да, вероятно така е най-добре за всички.
Ей! Кой ви пусна? Върнете се тук!
Леле. - Какво ще правим?
О, ти, Oтвратенa,
както някога ти повярва в мен, така аз сега ще повярвам в себе си.
Чакай. Какво?
Какво се случва?
Не...
Дейв, помощ! Помощ!
Дръж се!
Дейв!
ШАПКАТА МИ
Ланс!
Сбогом, приятели.
Здравей, съдба!
Е, за всяко гърне си има похлупак.
Хайде!
Какво ще правим?
Бяс Лют, спри. Къде отиваш?
Обратно в главнокомандването... Да помогна на Райли!
Райли не е там горе.
Тя е там.
Не може да се върнем без нейното самосъзнание.
Искаш да извървим целия път до Задната част на Ума?
Да не си загуби ума?
Но, Радост, как ще...
Не мърдайте! - Хайде!
Стойте на място!
Как ще стигнем дотам? Изобщо имаш ли план, Радост?
Обзалагам се, че Тревожност би имала много добър план...
Разбира се, че имам план. Кой няма план?
Вижте, тя не е единствената, която може да проектира бъдещето.
Първо, ние трябва само да...
Дайте ми секунда.
Ще следваме потока на съзнанието
и после ще се понесем плавно чак до Задната част на Ума.
Където са всички лоши спомени. - Именно.
Там ще намерим онази Райли, която познаваме и обичаме.
Ще й върнем самосъзнанието и Райли отново ще бъде Райли.
Добре, ще ти го призная. Това всъщност може да проработи.
Да, може!
После ще кажа на Тревожност: "Ей, не се притеснявай толкова вече".
Тя ще отвърне: "Леле, Радост, не бях мислила за това. Благодаря".
После ще станем най-добри приятелки...
После ще я изритам на сметището.
Какво? Не, Бяс Лют.
Добре, хубаво. Без изритване.
Спокойно, знам точно къде е потокът.
С Тъга вече сме били тук и преди.
Радост, това е задънена улица.
Това са най-лошите улици!
Всичко се променя толкова бързо!
Значи сме се изгубили.
Не. Никога не си се изгубил, ако се забавляваш.
Никой не се забавлява, Радост.
Стига! Погледнете Тъга.
Тя си прекарва чудесно.
Мислех, че знаеш къде отиваш.
Знам. Знаех.
Трябва ми само миг. - Тя не знае.
В капан сме!
Райли е будна.
Чакайте, станала е твърде рано. Какво й правят?
Хайде, ще намерим друг път.
Спокойно, Райли. Идваме.
Защо сме станали толкова рано?
Защото, приятелю мой, трябва да ускорим нещата,
а това означава да сме на леда рано
и да тренираме както не сме тренирали никога досега.
Не сме ли вече добри в хокея?
Добри сме,
но "Огнените ястреби" са страхотни.
Точно така!
При всеки пропуск правим една обиколка на игрището.
Хокеят не е игра, а спорт.
Да! - Леле.
Това беше изумително.
Трябва да сме толкова добри всеки път. Да го направим отново.
Виждам, че не съм единствената, която обича да започва рано.
Хора, това е Вал!
Имаме една и съща идея.
На практика сме един и същи човек. Ще станем най-добри приятелки.
От колко време си тук?
Не знам. Може би час.
Просто исках да имам малко повече време на леда.
И аз съм така.
Боже мой. Тя ни разбира.
Казах на другите момичета, че ще се оправиш.
Имаш необходимо, за да си най-добрата.
Вижте ни.
Върви страхотно!
Да, но трябва Вал наистина да ни хареса.
Трябва да задаваме на Вал много въпроси.
Хората обичат да говорят за себе си.
Как беше първата ти година в "Огнените ястреби"?
Ами, беше много труд,
ама много,
но пък така се запознах с най-добрите си приятелки.
Вал споделя с нас!
Някои от нас се събираме тази вечер,
ще си поръчаме храна. Трябва да дойдеш.
Ексклузивна покана.
Отиваме!
Наистина ли? - Определено.
Ще бъде забавно.
Добре, дами, да загреем.
Здрасти, Райли.
Здрасти.
Няма да споделяме Вал с тях.
От ставането рано сутрин много огладнявам.
Да, нали?
Бих дала всичко за парче пица в момента.
Да!
Видяхте ли? Казах ви, че ще го намеря.
Потокът на съзнанието.
Но, Радост... - Леле! Нашето момиче е гладно.
Скачайте на нещо вкусно!
Радост... - Дебела пица.
И още е топла.
С много кашкавал, скъпа!
Тъга, хайде.
Опитвах се да ви кажа.
Не можем да се върнем по тръбата, Радост.
Някой трябва да е на конзолата и да ни издърпа.
Тя е права. Няма изход.
Да. Тревожност щеше да се сети за това.
Съмнявам се. Добре.
Хубаво...
Някой ще трябва да пропълзи нагоре по тръбата,
да се върне в главнокомандването
и да ни върне обратно в точния момент.
Аз ще го направя. Ще разбия тази...
Не мисля така, биячо.
Добре, ето какво. - Никога не си бил вариант.
Благодаря ти.
Искаш от мен да пълзя през тръба в това?
Няма да стане.
О, не, не и аз.
Да! Тъга, можеш да го направиш.
Познаваш конзолата по-добре от всеки друг.
Изчела си ръководствата от корица до корица.
Говориш така,
но знам много по-малко за ръководство 28, глава седма:
"Как да извикаме неща извън паметта", отколкото повечето хора осъзнават.
Доказа тезата ми, Тъга.
Това звучи като съгласие.
Къде са всички? Пак ли сте в почивка?
Радиостанции. Ето. Проверка.
Чуваш ли? Ще натисна бутон.
Радост слуша. Разбрано. Край. Харесват ми!
Ще ти сигнализираме, като стигнем
и ще ни върнеш.
Тъга, това е най-бързият път към главнокомандването.
Радост, не мога да го направя.
Не съм силна като теб.
Познавам те, Тъга.
Ти си силна.
Не мога да ти дам конкретни примери точно сега,
но ще се справиш.
Само не гледай надолу и продължавай да се движиш.
Да, ще се справя.
Тя ще се оправи. Нали?
Петдесет на петдесет.
Искаш ли?
Но ние мразим тези неща.
Имат вкус на картон.
Не може да откажем на Вал.
Добре, много си права.
Ще ядем каквото яде Вал.
Само така!
Завист, мисля, че наистина си в играта.
Поеми управлението, веднага се връщам.
Тя ме избра! Избра мен. Видя ли това, Досада?
Тя ме избра. - Твърде много те е грижа за нещата.
Има много интересна текстура.
Вкусът е като...
На какво ми напомня?
Картон? Аспержи? Броколи?
Какво й причиняват там горе?
Не знам, но трябва да вървим.
Не! Няма начин да стъп...
Налага се. Райли се нуждае от нас.
Добре, хубаво!
Отвратително. Мисля, че ще повърна.
Ако съм добра на хокей, ще имам приятели.
Браво, г-це Райли.
Чудесно, Мичиган. - Добре, Мичиган.
Добре, дами. Днес беше чудесен ден.
Починете си довечера.
Да! Това е моментът, който чакахме.
Време за парти с Вал и бъдещите ни най-добри приятелки!
Защо спираме? Какво става?
Ето я.
Червената тетрадка.
Не го казвай така. Ще я изплашиш.
Защо ще се изплаша?
Само защото всичко, което треньорката мисли за теб, е там.
Доброто и лошото.
Дали те иска в отбора... - Или не.
Хора, прекалявате.
Какво? Истина е. - Истината казва.
Какво мислиш, че е написала за нас?
Не знам. Мислиш ли, че е нещо лошо?
Не го мислех... досега!
Ами ако има списък на любимите й играчи, а ние не сме в него?
Или списък на всички най-лоши играчи и ние сме на върха?
Или по-лошо, не сме в нито един от списъците
и изчезваме в забвение!
Съжалявам, че ви прекъсвам, но те си тръгват.
Изоставаме.
Добре. Първо голямо излизане с тях. Просто трябва да се държим небрежно.
Защо ръцете ни се люлеят така, когато ходим?
Опитай да ги държиш неподвижно.
Изглежда шантаво. - Добре.
Върви като Дани. Ръцете й имат ритъм.
Не, влошаваш нещата!
Нямах такова намерение. Съжалявам, че опитах нещо!
За какво мислите, че са предназначени джобовете?
Така е добре. - Досада, много се гордея с теб.
На какво се смеят?
Някой знае ли на какво се смеят готините хора?
Не знам. Занимавахме се с ръцете.
Просто ще се правим, че разбираме шегата.
Радост, Бяс Лют накланя броколито.
Страх, какво ти става?
Не ми харесва този кораб.
Само с това разполагаме.
Още колко, докато стигнем там?
Ще стигнем, когато стигнем.
Обзалагам се, че Тревожност би знаела колко дълго, до минутата.
Тя знае всичко, нали?
Виж, не ми харесват думите й
и не ми харесват действията й.
Просто мисля, че мога да я променя.
Знаете ли какво? Кой обича бананов хляб?
Да ви видя ръцете.
Мичиган, коя е любимата ти банда?
Всички ни зяпат.
Има само един правилен отговор на този въпрос.
"Блясък и брокат"! Те са страхотни.
"Блясък и брокат"!
Много си падах по тях в прогимназията.
Сериозно ли? - Да, бях брокатено момиче. Спокойно.
Не! Трябва ни банда, която те смятат за готина, а не която ние харесваме.
Бързо, припомнете си всичко, което знаем за музиката.
Трябва да знаем поне една готина песен, нали?
Паста за зъби "Трипълдент". - Ще се усмихнеш.
Срам Голям, махни това оттам!
Хайде, трябва да има нещо тук.
Търся. - Нещо по-добро, нещо готино.
Хайде. Не, не това. Не.
Това е всичко, което имаме!
Предимно мелодии и рокът на татко.
Но не харесваш все още "Блясък и брокат", нали?
Добре, не се паникьосвайте. Какво ще правим?
Ако не харесваме музиката им, нямаме какво да им предложим.
Ще ни зарежат като измамник, какъвто явно сме.
Извинете. Извинете ме.
Цял живот чакам точно този момент.
Да бе. Обичам "Блясък и брокат".
Обичам "Блясък и брокат".
Напуснете броколито!
Радост! - Подай ръка! Хайде.
Какво е това?
Това е Сарказмената бездна.
Може да се отвори на километри!
Бягайте за живота си!
Сарказмена бездна ли? Сериозно?
"Блясък и брокат" е любимата ми група.
Но тя обича "Блясък и брокат".
Те сами си хореографират танците.
Добре, Радост,
ако не можем да следваме потока, не знаем къде отиваме.
А ако не знаем къде отиваме, не можем да следваме потока!
Това е един безкраен цикъл от трагедия и последствия!
Или можем просто да попитаме онези момчета.
Да. Или това.
Леле, имаме голям късмет, че попаднахме на вас, момчета!
Моля ви, наистина се нуждаем от вашата помощ!
Наистина се нуждаем от вашата помощ.
Какъв им е проблемът?
Хора, просто трябва да включите чара си.
Здрасти!
Бас ловя, че вие сте най-добрите оператори на кран в света!
Леле, тези са идиоти.
Да бе. "Блясък и брокат" са страхотни.
Райли, какви ги говориш? Ти обожаваш "Блясък и брокат".
Здрасти, хора.
Защо най-добрите ни приятелки все се опитват да се мотаят с нас?
Стига, Райли, току-що ходихме на концерта им.
Е, да. Искам да кажа, разбира се, но... - Но какво?
Прекарахме си страхотно.
Грейс, не помагаш.
Да, прекарахме си страхотно.
Страхотно.
Защо просто не я оставят на мира?
Какво ще правим сега, Радост?
Ще минем по дългия път, който е най-добрият път.
Разтегни мускулите, Бяс Лют. Да тръгваме.
Най-добрата вечер в живота ми.
Беше наистина забавно.
Изключително,
но сега ще си тръгваме.
Добре, чао.
Това е най-добрата банда завинаги!
Добре, Райли! - Мичиган разбира!
Докато харесваме каквото и те, не ни трябват други приятелки.
Лека нощ, хора.
Мисля да приключвам.
Наистина ли? - Да, късно е.
А и мисля, че ще искаш да поспиш малко преди утрешния двубой.
Какъв двубой?
Нещо, което треньорката винаги прави в последния ден.
Така Вал влезе отбора още първата година.
Не й казвай това.
Вал вкара два гола. Никой новак никога не го е правил.
Дани, престани.
Технически погледнато, това не са проби за следващата година,
но като цяло е така.
Ще се справиш чудесно. Само бъди себе си.
Чухте ли това?
Можем да станем огнен ястреб още утре.
Но как да бъдем себе си, щом новото ни "аз" още не е готово?
Отличен въпрос.
Да смъкнем тези спомени долу.
Това броколи ли е?
Влизаме все по-дълбоко, Радост.
Чудесно наблюдение.
Дългият път се оказа малко по-дълъг, отколкото си мислех.
Както и да е, кой иска да изпее песен?
Аз знам една песен. Нарича се "Отказвам се".
Или да играем на мълчанка!
Едно, две, три, замълчете.
Ще ви кажа какво ще правим. Ще се върнем горе и ще наритаме тези...
Бяс Лют, сега не е моментът.
Радост, това е безсмислено. Истинската Райли е някъде там
и никога няма да я намерим. - Да, тези си заминават.
Не, аз мога да я намеря. Просто ми трябва по-добър изглед.
Добре, така не става, но няма проблем.
Всичко е наред. - Безнадеждно е.
Предлагам да ограничим щетите и да се върнем обратно.
Цялото пътуване е само поредица от все повече и повече безизходици.
Откакто се включи алармата за пубертета,
нищо тук не работи както трябва!
Вече дори не разпознавам това място.
Светлината угасва в 1:00 през нощта!
Никога не съм бил в толкова буркани през живота си.
И Райли, която познавахме, я няма!
Ако Радост не вижда това, значи се заблуждава!
Заблуждавам ли се?
Разбира се, че се заблуждавам!
Знаете ли колко е трудно да си позитивен през цялото време,
когато всички вие само се оплаквате и оплаквате?
Джимини, майко мила, тостер щрудел!
Мислите ли, че знам всички отговори?
Разбира се, че не!
Не можем дори да намерим задната част на собствения си ум.
Тревожност е права!
Райли няма нужда от нас толкова, колкото от тях.
И от това боли.
Наистина боли.
Радост, ти направи много грешки.
Много.
Ще направиш много повече и в бъдеще,
но ако се оставиш това да те спре, по-добре да легнем и да се откажем.
Всъщност това звучи някак добре.
Хайде.
Извинете ни. - Не може да използваш това.
Спешен случай с Райли. - Благодаря!
Идвай!
Просто да забравим, че е станало.
Не е нужно да повтаряш.
Вижте.
Следваме те.
Това е страхотно.
Огнените ястреби ни приеха,
но ако треньорката не ни вземе в отбора, нищо от това няма значение.
Утре е най-важният ден.
Затова ще се нуждаем от още помощ.
Досада, внимаваш ли?
Не.
Срам Голям?
Това беше много забавно. - Срам Голям?
Изключително. - Няма значение.
Ние ще тръгваме. - Добре, чао.
Да видим. Какво търся?
Не ти ли е гадно, когато ще правиш нещо
и започнеш, но забравяш какво е трябвало да направиш?
Ще ни трябва всяка помощ, която можем да получим.
Точно това си мислех и аз.
Най-важният мач в живота ни.
Добре, хора, нощта ще бъде дълга.
Да подготвим екипа.
Хайде. Трябва само да пресечем...
Въображандия!
Много ще ви хареса.
Има гора от пържени картофки и облачен град, и...
Това място се е променило.
Върхът на увлеченията?
Това ли са й четирите най-важни?
Единственият, който има значение, е Ланс.
Поне е показан от добрата му страна.
На него всяка страна му е добра.
"Мелницата за слухове"?
МЕЛНИЦАТА ЗА СЛУХОВЕ
Откъдето са клюките. - Извънредни новини.
Страхотни слухове от мелницата!
"В учителската стая има джакузи"?
"Луси от класа по математика е истински екстрасенс"?
"Аби Р. пише на Майк Т., но Майк Т. си пада по Сара М."?
Къде е журналистическата почтеност?
Форт Възглавница все още е тук!
Дори е станал по-голям.
И оранжев?
Добре, 22. Райли си чупи крака на тренировка и разочарова всички.
Добра работа.
Така, 18. Вал и Дани си шепнат, след като Райли пропуска гол.
Чудесно! Трябва да помогнем на Райли да се подготви.
Сега е моментът да изпратим горе всичко, което може да се обърка.
Гледаме към бъдещето.
Всяка възможна грешка, която би могла да направи.
Хайде, 17. Не виждам нищо от теб.
Райли пропуска чист гол. Треньорката го вписва в тетрадката.
Да!
По-скоро така.
О, не!
Използват въображението на Райли срещу нея.
Вал и приятелките й сега ни харесват, но ако не влезем в отбора,
дали ще ни харесват утре?
Добре, да преминем към номер три.
Отборът на Бри и Грейс печели и изглеждаме глупаво.
Номер 22. Вал ни подава и ние пропускаме.
Не може да я оставим да го причинява на Райли.
Трябва да я спрем.
Харесва ми, 37. Райли вкарва шайбата в собствената си мрежа.
Защо рисуваш хипопотам? - Не е това.
Рисувам Райли!
Радост, забрави опашката й.
Харесвам опашката й. Да!
Райли вкарва и всички я прегръщат?
81, това не помага.
Райли лакира ноктите си в тон с екипа й.
Всички я имитират. И тя е толкова готина.
Райли носи наколенки.
Купуваме цветя за губещия отбор!
Какво? Не мога винаги да бъда бесният.
Не. Хареса ми.
Лак за нокти? Наколенки?
Започвам да мисля, че не разбирате задачата, хора.
Какво...
Какво? Кой изпрати тази проекция на Райли?
Откъде да знам? - Не гледай мен.
Какво става?
Кой изпраща всички тези положителни...
Радост.
Знам, че си някъде там.
Наистина ли е тя? - Наистина ли е тук?
Радост от главнокомандването?
Умствената полиция пристига.
Мисля, че наистина се постарахме.
Не слушайте Тревожност.
Тя използва тези ужасни проекции, за да промени Райли.
Радост, правя това вместо теб!
Всичко това е, за да бъде Райли по-щастлива.
Ако искаше да е щастлива, щеше да спреш да я нараняваш.
Кой е с мен?
Сериозно ли? Никой?
Съжалявам, Радост.
Да! Добре, 87.
Котка.
Малко не е по темата, но става.
Кой друг? Хайде!
Ами ако Райли е по-добра от Вал и Вал я намрази?
Ами ако Райли е по-добра от Вал и Вал я уважава?
Да! Точно така!
Ами ако Райли е толкова зле, че трябва да се откаже от хокея завинаги?
Ами ако Райли се справи толкова добре, че треньорката се разплаче,
вземат я на Олимпийските игри
и тя поведе една уморена нация към победата?
Радост, реалността също е важна.
Не!
Тревожност ви е оковала към бюрата да рисувате кошмари,
но не е нужно да търпите повече!
Долу моливите! Край на проекциите!
Да!
Стига толкова!
Моите проекции!
Бой с възглавници!
За Райли!
Трябва да сме подготвени.
Не!
Добре, време е да тръгваме!
Да, и аз мисля така.
Елате ми, ченгета! - О, не.
Ей, върнете се тук!
Бързо! Към Парада на бъдещите кариери!
Хванете балон!
Сладкар! - Ниска заплата!
Учител по рисуване! - Недооценен.
Етномузиколог! - Не знам какво е това.
Съдия във Върховния съд!
Това е! - Добра преценка.
Върнете се тук!
Измъкват се!
Да! Сега Райли може да поспи малко.
Липсва ми бурканът!
Радост не разбира.
Без нашите проекции няма да бъдем подготвени.
Утрешният мач е всичко.
Треньорката ще ни направи огнен ястреб или ни чака безприятелско бъдеще.
Ще ми се да знаехме какво мисли треньорката за нас.
Тетрадката й! - Да! Това е страхотна идея!
Всичко, което треньорката мисли за теб, е вътре.
Трябва само да се промъкнем в кабинета й и да я прочетем.
Хайде, Райли. Раздвижи тези крака.
Не иска ли?
Прекалено много ли я притискаме?
Трябва да видим какво пише в тетрадката!
Само така ще знаем как да се справим по-добре.
Райли, не.
Радост? Радост, обади се.
Тъга? Тъга, какво не е наред?
Защо Райли отново е будна? Край.
Тревожност кара Райли да влезе в кабинета на треньорката.
Какво? - Не може да е толкова глупава.
Ще поумнее, щом й върнем самосъзнанието.
Тъга, трябва да я спреш.
Само гледай да не те хванат.
Край!
Не, Райли, недей.
Защо спря?
Тъга?
Досада! Къде ти е телефона?
Телефонът ми? Къде ми е телефонът?
Сериозно? Това не може да се случва!
Не!
Добре, трябва да е тук някъде. Намерете я.
Пипнах те!
Тъга.
Не.
Знам, че Райли да се промъква наоколо не изглежда редно.
Райли не е такава.
Не е важно каква е Райли.
Важно е коя трябва да бъде.
Андерсън: ОЩЕ НЕ Е ГОТОВА
"Още не е готова"?
Чакай. Треньорката вече е решила?
Няма ли да влезем в отбора?
Не. Имаме още един ден.
Какво ще правим? Какво можем да сторим?
Добре. - Какво би направила Вал?
Ще трябва просто да променим мнението на треньорката.
Което означава, че ще ни трябват идеи.
Много идеи.
О, не. Това е мозъчна буря!
Твърде близо!
Не подава шайбата?
Говори грубо на другия отбор?
Да!
Не може да оставим тези лоши идеи да стигнат до Райли.
Радост!
Разбийте колкото можете повече! - Радост!
Радост!
Ще ги сортирам по идеи, които ми се ще да бях измислила аз.
Не. Нито една от тях не е достатъчно добра.
Трябват ни още.
Дайте още.
Качете се на балона!
Това е по-зле от броколите!
Бързо! Хванете идея.
Тези идеи са твърде малки.
Тези идеи са твърде малки!
Трябва ни нещо по-голямо.
Така ще се измъкнем!
Готови?
Радост! Тази идея ни трябва!
Ако Райли възприеме една от тези идеи, това може да е катастрофа!
Радост, единственият изход е нагоре.
Това е голяма идея!
Харесва ми.
О, не.
Хванете ме!
Сериозно. Хванете ме!
Страх, ти имаш парашут?
Да.
Истинският въпрос е защо никой от вас няма?
Земя! Да! Перфектно кацане! - Да!
Успяхме!
Хайде, към Задната част на Ума!
Край с теб, Тревожност!
Треньорката е права. Райли не е готова,
но ние сме толкова близо до новата Райли, която е готова.
Това ни липсва.
Ще им покажем, че сме огнен ястреб, който ще направи всичко необходимо.
Жаждоутолител Череша
Най-после сме част от тях!
Какво мислиш, Тъга?
Ами, аз... - Страхотно!
Червеното наистина ни отива.
Да, толкова е забавно.
Добре, издава завист. Съжалявам.
Не биха разпознали готиното, дори ако ги удари в лицето.
Здрасти, Мичиган.
Носиш червеното, а?
Да! - Вътре сме.
Надявам се, че няма проблем.
Знам, че официално още не съм огнен ястреб,
но реших, че понеже сме от един отбор,
трябва да пасваме, нали?
Да, няма проблем.
Спа ли снощи?
Не, как бих могла? Днес имаме голям мач!
Искаш да кажеш двубоя на лагера?
Виждате ли? Казах ви да не я плашите.
Добре си, нали? Виждам, че си надъхана.
Приготви се да отбележиш малко голове.
Да! Ще го направя!
Вал е вкарала два гола в двубоя, за да стане огнен ястреб.
Знаеш ли кое е по-добро от две?
Три! - Три!
Тъкмо щях да кажа същото. Щяхме да го кажем едновременно.
Но как ще отбележим три гола?
Новата Райли ще се справи с всичко.
Мисля, че това е финалният щрих.
Веднага се връщам.
Хайде!
Съвсем близо сме.
Самосъзнанието е точно на върха на онази...
Това е много.
Повече са, отколкото си спомням да съм пращала тук.
Когато се натресе в онази стъклена врата на партито.
Да, и счупи любимата чиния на баба.
Слава богу, че не са част от нея.
Да.
Ето го.
Аз съм добър човек.
О, не.
Да. Хайде.
Получава се!
Не съм достатъчно добра.
Какво?
Не съм достатъчно добра.
Сигурна ли си?
Спокойно.
Тя просто знае, че винаги има какво да подобри.
Тя ще се справи.
Тъга, взехме самосъзнанието.
Върни ни обратно!
Тъга, чуваш ли?
Не съм достатъчно добра.
Добре, мога да направя нещо с това.
Само трябва да прекалибрирам конзолата и да се уверя, че е готова.
Просто без повече изненади.
Това отива тук. Проверка.
Това отива там. Проверка.
Не точно там. Тук.
Хайде. Увеличи малко. Трябва да е абсолютно перфектно.
Това определено не е наред. Какво се случва?
Тъга, веднага!
Радост...
О, не!
Аз съм добър човек.
Не съм достатъчно добра.
Това беше единственият ни път обратно.
Какво ще правим? - Бяхме толкова близо.
Радост!
Къде отиваш?
Двадесет и осем! Андерсън, спъване!
Очаквах повече, Райли.
Това не е...
Какво...
Хайде, моля те.
Какво пропускам?
Аз съм добър човек.
Радост,
какво ще правим сега?
Не знам.
Не знам как да спрем Тревожност.
Може би не можем.
Може би това се случва, когато пораснеш.
Изпитваш по-малко радост.
Знам обаче едно.
Райли няма да е себе си, ако не върнем това в главнокомандването.
Бързо.
Как?
Приятна игра, Райли.
На теб също.
Не съм достатъчно добра.
Да! Давай!
Райли, открита съм. Подай!
Не съм достатъчно добра.
Да, Мичиган!
Остави малко и за останалите, а?
Да! Един падна, остават още два.
Как да прехвърлим самосъзнанието ни оттук дотам?
Имам идея, но никак не ми харесва.
Бяс Лют, Райли се нуждае от нас.
Ей, Чантичко!
Какво чакате? Кажете думите!
Ей, Чантичко!
Здравейте, всички. Аз съм Чантичко!
Знаем.
Чантичко, трябва да идем в главнокомандването.
Имаш ли нещо, което може да ни помогне?
Имам много предмети.
Кой смятате, че ще проработи най-добре?
Тиксо,
гумено пате... - Няма време!
Сериозно ли, Чантичко? Динамит?
Нямаш ли реактивна раница, самолет или нещо, което да ни помогне?
Да не мислиш, че имам всичко?
Предложих ви гуменото пате, предложих ви тиксото.
Знам какво да правим,
но ще ни трябва много повече динамит.
Знаете ли какво? Успех...
Хайде, Райли. Вземи шайбата!
Вземи я!
Не съм достатъчно добра.
Мичиган, какво правиш?
От един отбор сме!
Да!
Дани може да ни е малко ядосана,
но всички ще ни простят, когато влезем в отбора.
Хайде, Райли. Още един гол.
Чакай, Радост.
Ще взривим тази скала? - Да!
После ще яхнем лавина от лоши спомени обратно до главнокомандването?
Да!
А как ще спрем лошите спомени да не оформят лоши убеждения?
Не знам.
Да! Какво може да се обърка? Ще участвам!
Готови ли сте?
За Райли. - Да го направим.
Идваме, Райли.
Скачайте!
Хайде!
Човече!
Не съм достатъчно добра.
Трябва да отбележиш!
Андерсън, наказана си, две минути.
Не!
Грейс, добре ли си?
Наранихме Грейс.
Всичко стана толкова бързо. Дори не я видях.
Не съм достатъчно добра.
О, не. Какво сторих?
Не.
Мога да оправя това.
Очаквах повече, Райли.
Чакай... Не!
Хайде.
Не съм достатъчно добра.
Хайде, Райли.
Вземи се в ръце.
Хайде, Райли, вземи се в ръце.
Не съм достатъчно добра.
Трябва да отбележиш, Райли!
Или всичко това ще е било напразно!
Тревожност, прекалено я притискаш.
Добре, нека си поемем дъх!
Тъга! - Радост! Помощ!
Хайде! Ще се справим!
Не става!
Заради Тревожност.
Тревожност, спри!
Не може ти да решаваш коя е Райли.
Тревожност...
Трябва да я оставиш.
Аз съм добър човек.
Радост.
Съжалявам.
Само се опитвах да я защитя.
Но си права.
Не може ние да решаваме коя е Райли.
Запазваме най-добрите и хвърляме останалите.
Двадесет и осем. Андерсън, спъване.
Аз съм добър човек.
Радост! Какво правиш?
Аз съм егоистична.
Аз съм мила.
Не съм достатъчно добра.
Аз съм добър човек.
Трябва да се впиша,
но искам да бъда себе си.
Смела съм, но се страхувам.
Успехът е всичко. Правя грешки.
Аз съм мила. Аз съм лоша.
Аз съм добра приятелка.
Ужасна съм. Силна съм.
Аз съм слаба. Понякога имам нужда от помощ.
Райли, добре ли си?
Да.
Всъщност... не.
Държах се гадно с вас, хора.
Когато ми казахте, че отивате в друго училище, откачих.
И...
Много съжалявам.
Ако вече не искате да бъдем приятелки...
Разбирам.
Но
наистина се надявам да можете да ми простите.
Някой ден.
Хайде, дами! - Ела.
Трябва да довършим играта.
Радост...
Райли иска теб.
Райли!
Да!
Минесота, колко време ще се взираш в телефона си?
Почти 14:00 е. Треньорката ще публикува списъка всеки момент.
Добре. 14:00. Това е след... - Шест минути.
И какво, ако не станем огнен ястреб?
Благодаря, че попита, Радост. Ще ти кажа.
Първо, мама и татко ще са много разочаровани.
Няма да сме професионалисти и ще станем етномузиколог,
въпреки че не знаем какво е това.
Няма да имаме приятели и ще умрем самотни.
Добре.
Нищо от това няма да се случи.
Нали така? - Не.
Чудесно! Тогава защо не седнем в нашия специален стол?
Да, това е страхотна идея.
Виждаш ли? Не е ли по-добре?
Да, хубаво е.
Не можем да контролираме дали Райли ще влезе в отбора,
но какво можем да контролираме?
Ами...
Утре Райли има тест по испански език. Трябва да учим.
Права си. Абсолютно... - Олвидамос!
Какво означава това? - "Забравихме".
Някой е внимавал в час. - Не бих се сетила.
Очевидно си експерт. - Мучас грасиас.
Благодаря, хора.
Освен това ще следваме нашата нова тренировъчна програма.
Ще ми се аз да се бях сетила.
Ще те изненадам, ти се сети.
Чакай, права си, така е.
Завиждам на себе си. Благодаря за напомнянето.
Пак заповядай!
Кой каза това? Новият ми приятел Чантичко.
Здравейте, всички. Аз съм Чантичко!
Конфети, ако влезем в отбора!
Добра идея.
Това е страхотно, но така или иначе обичаме нашето момиче.
Конфети, ако не влезем!
Имейлът от треньорката ли е? - Не. Бри и Грейс са.
Успех!
Липсват ми тези момичета.
Помните ли, когато Бри, Грейс
и ние бяхме... - Още си подранила.
Не. Твърде рано. - Слизай долу.
Ще бъда долу, ако имате нужда от мен.
Остават три минути до 14:00.
Ще успее. - Защото има нас.
Да! Нали? Защото тя... Може би?
Браво, Срам Голям.
Всички, вижте Срам Голям!
Виж, ако не успееш тази година, ще пробваш следващата.
Знам.
Обичам нашето момиче. - Че как иначе?
Тя е супер умна.
Страхотна в хокея.
Много е креативна.
Може да скучае, но никога не е скучна.
Може да е малко саркастична от време на време.
Може да има наистина лоши идеи.
Понякога може да прави грешни неща.
Понякога може да бъде твърде строга към себе си.
Но всяка част от Райли я прави това, което е.
И ние обичаме всичко в нашето момиче.
Всяка объркана, красива част от нея.
Райли, как беше на лагера?
Добре, говорихме за това. Ще им кажем всичко.
А влизането в кабинета на треньорката? - А удрянето на Грейс?
Помните ли лъжата? - Ще й кажем ли за "Огнените ястреби"?
Не е нужно да знае. - Възразявам.
Извинете. Извинете ме.
Добре.
Заминава за три дни и получаваме само едно "добре"?
А червеното в косата й?
Да не е влязла в банда?
Добре дошла обратно, Тревожност.
Заминава за три дни и получаваме само едно "добре"?
Да. Звучи добре. Обратно към играта.
Какво хубаво подаване към Рийвс...
минава през центъра на леда.
Надолу към линията. Какво отиграване!
Добре, Мрачна тайна.
Време е.
Всичко е наред. Хайде.
Добре. Излей си душата, приятелче.
Каква е тайната?
Изгорихме дупка в килима.
Сериозно? Това ли е?
Мислех, че ще кажеш, когато пишкахме в басейна.
Не, чакай.
И пак се скри.
Превод на субтитрите: Борис В. Христов