Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sužaiskime ledo ritulį!
IŠVIRKŠČIAS PASAULIS 2
Su jumis Laimė, tiesiai iš Railės minčių.
Laukia nuostabus čempionatas, kuriame dalyvauja Sirenos.
Railės sirgaliai, stokitės
ir patriukšmaukit!
Pirmyn!
Pirmyn, Sirenos!
Susirenkam!
Sirenos sulig trim.
- Vienas, du, trys... - Sirenos!
O dabar pasitikime Railės komandą!
Tryliktą sezoną žaidžiantis, nuo suolelio kyla
Railės Pyktis!
Ateikit čia!
Šalmas, apsaugos, pirštinės –
saugumo sąrašas patikrintas.
Dabar eisis kaip per sviestą...
Atsargiai!
Čia Baisulys, jis saugo Railę.
Reikia įsidėti dantų apsaugą.
Ne! Šita ne mūsų!
O čia mūsų liūdnai pagarsėjusi Bjaurastis.
Džiaugiamės, kad ji mūsų komandoje.
Dvidešimt aštunta, Andersen, pražanga.
O, ne...
Paskutinę pristatau
visų pažįstamą, mylimą
vienintelę ir nepakartojamą...
Gavom pražangą.
Teisingai, pasitinkam Nelaimę!
Valio...
Andersen sėda ant suolelio
dviem minutėms.
Gerai, kol Railė atsikvėps, turime kelias minutes.
Leiskit priminti.
Railė vis dar nuostabi.
Ta-da!
Niam.
Ne tik todėl, kad ji klasės pirmūnė...
- Railė Andersen. - ...beje, taip ir yra.
Raile, atsisuk!
Ji taip pat labai gera
ir myli benames kates.
Argi ne miela?
Be to, dabar ji oficialiai tapo paaugle.
Ir labai greit išstypo.
Per naktį paaugom?
Šitas megztukas buvo mūsų mėgstamiausias.
Dar gavom kabes su papildomom gumytėm!
- Na kaip? - Puikiai!
Atsiprašau.
Railės asmenybės salos vis dar stovi tvirtai.
Gerai, kad Vaikinų grupių sala pagaliau iširo.
Bet Šėlionių saloje visi tebešėlioja.
Pala, o kur Šeimos sala?
Ji štai ten.
Štai kur ji.
Kas ją užstoja?
Ten Draugystės sala.
Ji nuostabi.
Tačiau išsiaiškinome, kad prisiminimai kuria ne tik salas.
Giliai pasąmonėje jie taip pat kuria įsitikinimus.
Namų darbus reikia uždrausti.
„Nerealios“ – pati nerealiausia grupė!
O mano mėgstamiausias įsitikinimas...
Aš labai gera draugė.
Ar žinojot, kad jūsų grąža gali būti sugrąžinta pasauliui? O, ne!
O, ne, turim ką nors daryti.
Ne! Ta mergaitė – socialinis „Titanikas“.
Nekeliam ten kojos.
Bičiuliai...
Oho.
Kaip gražu.
Nieko baisaus. Aš nuolat ką nors išmetu.
Aš Railė.
Aš Greisė.
Aš Bri.
Pasirodo, kai sujungi įsitikinimus į visumą,
jie virsta nuostabiausiu dalyku.
Jos savimone.
Aš geras žmogus.
Savimonė padeda Railei priimti gerus sprendimus.
Trylika sunkaus darbo metų
susijungia į tikrą šedevrą.
Žinot, vienas sunkiausių dalykų buvo...
O, varge! Tęsiam žaidimą.
Lygiosios.
Kaip spėsim įmušti įvartį?
- Mes smūgiuosim! - Ne. Atakuosim vartus!
Bet Greisė dar neįmušė.
Railė viską sutvarkys.
Mušk pro tarpą!
Nagi, Raile.
Štai apie ką kalbu!
Matėt? Ten mano dukrelė!
Sirenos laimi čempionatą!
- Ji smūgiuoja ir pataiko! - Mes čempionės!
Mergaitės,
sveikinu su pergale.
Čia vidurinės mokyklos trenerė!
Tai bent rungtynės!
Paskutinis perdavimas?
Jūsų trijulė įspūdinga.
Ačiū, trenere Roberts.
Žinau, laiko pagalvoti mažai,
bet kasmet rengiu trijų dienų sporto stovyklą.
Sukviečiu geriausias vietos žaidėjas.
Merginos, kviečiu ir jus.
Ar mes dabar sapnuojam?
Kas nors man įgnybkit.
Tikrai nemiegam.
Jei sužavėsim trenerę, kitąmet visos žaisim komandoje.
Ugninės!
Pagaliau komanda, kurioje pritapsiu.
Ką pasakysit?
- Taip! - Aišku, kad taip.
- Būsim! - Ačiū!
Puiku. Susitiksime rytoj.
Nerealu!
Kokia svarbi diena!
Tu tikra žvaigždė!
Išversi trenerę iš pačiūžų!
- Ledo ritulio stipendija jau kišenėj! - Tėti, baik.
Čia tik stovykla.
Kas ten žino, kaip bus?
Dvidešimt aštunta, Andersen, pražanga.
Per mano pražangą šiandien vos nepralošėm.
O jei susimausiu stovykloje?
Nekalbėk taip.
Taip, šiandien tau puikiai sekėsi.
Būtent. Mama supranta.
Taip, turbūt...
Labai tavimi didžiuojamės.
Labanakt, beždžioniuke.
Gerai.
Saldžių sapnų, mieloji.
Railė sau tokia negailestinga.
Bet mes viską jai palengvinsim.
Pristatau savo išmaniausią Railės apsaugos sistemą.
Viskas jai gerai.
Čia keliaus visi prisiminimai, skirti Sąmonės gilumai,
pavyzdžiui, ši pražanga.
Ji ją slegia, todėl dėkim ją čia.
Siunčiam ją tiesiai į
„Dabar apie tai negalvosim“.
- Neblogai. - Laime.
- Gan įspūdinga. - Pasistengei.
Tu taip gerai rūpiniesi Raile.
Ačiū, stengiuosi.
Gerai, apsišvarinkim.
Čia ji mojavo vaikinui, kuris mojavo už jos esančiai merginai.
Ji taip susimovė. Tinka.
O šitame ji pamiršo tos merginos vardą.
Taip, buvo žiauriai nejauku.
- O koks jos vardas? - Nežinau, gal Dženet.
Nesvarbu. Išmeskim jį.
Geriausi – minty, kiti – užmaršty.
Šauniai padirbėjom.
Puiku, Pykti, visus kitus siųsk į ilgalaikę.
Puiku. Einam miegoti.
Rytoj svarbi diena.
Laime, ar tu neši jį ten, kur man ir atrodo?
- Šįkart eisi kartu? - Taip.
Nors ne. Aš...
O, ne. Geriau nereikia.
Tu vienintelė dar nebuvai Įsitikinimų sistemoje.
Taip, bet ji labai nauja, ir žinau, kokia ji svarbi.
Aš nenoriu ko nors sugadinti, sulaužyti
ar visiškai sunaikinti.
Nelaime, tikrai nieko nesugadinsi, pažadu.
Ar esu tau blogai patarusi?
Taip, daug kartų.
Liaukis.
Kur aš, ten ir tu.
Jergutėliau.
Mama ir tėtis manimi didžiuojasi.
Senas, bet geras.
Aš gera.
Kaip miela.
Aš stipri. Aš drąsi.
Aš labai gera draugė.
Aš nugalėtoja.
Visi šie įsitikinimai daro Railę Raile.
Aš geras žmogus.
Koks čia garsas?
PAAUGLYSTĖ
Išjunk jį, Laime!
Žmonės, tai pasaulio pabaiga!
Ne!
Ką tu darai?
Problema išspręsta.
Laime.
Nagi, kimbam į darbą.
Viską griaunam.
Griaunat?
Palaukit, kas vyksta?
Kas vyksta?
Kas jūs tokie?
Ar jūs čia vadovaujat?
ATSIPRAŠOME, PAAUGLYSTĖ NĖRA GRAŽI
Gal galit padaryti paslaugą ir nebegriauti centro?
Ne. Negirdėjot?
Gavom leidimus.
Leidimus? Kam?
Centrą plėsim.
Kad tilptų ir kiti.
Kokie kiti?
Jie dar nepasirodė?
Mardže, sutvarkei pultą?
Taip. Palauk!
Ei! Ką darot?
- Gerai. Viskas paruošta. - Kas paruošta?
Nagi, Raile. Kelkis.
Stovykla laukia.
Pietūs!
Palaukit! Taip ir paliksit?
Nebijokit, tuoj grįšim.
Kelkis. Pavėluosim.
- O, ne! - Eime!
Raile, dar nesusidėjai daiktų?
Visada mane spaudi!
Gal bent sekundėlei paliktum ramybėje?
Nepersistengei?
Aš vos paliečiau.
Tie kvailiai sulaužė pultą.
Raile, kas negerai?
Mama atrodo liūdna.
Aš nevykėlė!
O, ne. Mieloji.
Vos paliečiau.
Juk sakiau.
Praleiskit profesionalę.
Aš per bjauri važiuoti į stovyklą ir išvis kelt koją iš namų!
Aha, pultas tikrai sugadintas.
Visi žinojom, kad ateis ši diena.
Atminkit, tarėmės per daug nesureikšminti.
Bet ji tikrai dvokia.
Negerai.
Nurimkit. Laikomės scenarijaus.
Tu visai ne bjauri, mieloji.
Tu tik keitiesi.
Pameni tą gražų drugelį, kurį matėm parke aną savaitę?
- Tas drugelis iš pradžių buvo vikšras. - Atsargiai...
Ir tu, kaip tas vikšras...
- Atsargiai... - ...netrukus užsiauginsi sparnus.
- Tačiau jei nori ko nors... - Jetau, mama!
Tiesiog išeik!
Va kokie dešimt metelių laukia.
- Raile! - Vaje!
- Kaip bus smagu! - Puiku.
Kas nori į stovyklą?
Taip!
Kol neišsiaiškinsim, kas įvyko...
nelieskit pulto, nebent labai reikės.
Laukia ilgas savaitgalis. Ką veiksim?
Galėtume pagaliau sutvarkyti garažą. Arba palėpėje galime...
Kaip laukiu kitų metų!
Trenerės Roberts komanda čempionatą laimi kasmet.
Dabar Val Ortiz jų kapitonė.
Visi kraustos iš proto dėl Valentinos Ortiz.
Į Ugnines ją priėmė jau devintoje klasėje.
Išskirtinis atvejis.
Mums tereikia sužibėti stovykloje...
Trenerė priims mus į komandą ir būsim Ugninės!
- Pala, kas čia buvo? - Kas ne taip?
Jos žvilgsnis. Man nepatinka.
Ką? Tau paranoja.
Visada pastebiu žvilgsnius.
Nustatom du du keturis ir vieną septyni šešis.
Dešinėn. Priartinam.
Štai čia!
- Ir? - Ji kažką slepia.
Bet ką?
Ką ji daro?
Ji tiria mūsų žvilgsnį!
Ne, viskas daug rimčiau.
Man ji atrodo taip pat.
Palyginam vaizdus.
Matot? Railė tada ir dabar. Railė tada ir dabar.
Juk akivaizdu!
Bet ką tai reiškia?
Ji žino, kad kažką slepiam.
Kas čia vyksta?
Nežinau!
Aš nebegaliu!
Viską išliejai!
Trenerė Roberts kitąmet mūsų netreniruos.
Greise!
Mus paskyrė į kitą mokyklą.
O, ne.
Aišku.
Taip. Nieko baisaus.
- Taigi labai baisu! - Mums galas!
Ji rimtai?
- Kiek laiko jos jau žino? - Man trūksta oro.
Negalim eiti į mokyklą
- be Bri ir Greisės. - Nieko nepažinosim.
Vis tiek galėsim draugauti.
Be to, kartu praleisim savaitgalį
ir galėsim paskutinį kartą pažaisti vienoje komandoje.
Draugės amžinai, ar ne?
Taip. Žinoma.
Nekantrauju lipt ant ledo.
- Kada gausim tvarkaraštį? - Girdėjau, kambarys bus su vaizdu...
Kaip liūdna.
Ne, palauk, Nelaime!
- Ne! Nespausk! - Neišlaikau jos!
Susitvardyk, kol išlipsim iš mašinos.
Atvažiavom.
SVEIKI ATVYKĘ! LEDO RITULIO STOVYKLA
Atrodo visai šauniai.
Tikrai nereikia atsarginio trenerio? Galėčiau padėti.
- Bilai! - Ne? Gerai.
- Susitiksim po kelių dienų. - Sėkmės!
- Labai ačiū. Iki! - Nepasiilk mūsų per daug.
- Gerai, iki! - Palauk, Raile,
tikrai viską turi?
- Lazdą? - Taip.
- Pirštines? - Taip.
- O telefoną turi? - Taip, aišku.
- Pilnai įkrautas? - Taip, gal pusiau.
- Tik? - Tėti, viskas gerai.
Gerai, reikės mūsų, skambink.
Myliu tave. Sužibėk.
Gerai. Myliu jus.
- Nepamiršk dezodoranto! - Mama!
Ate, beždžioniuke.
Gerai, dabar.
Viskas gerai, mums to reikia.
Bičiuliai, čia vyresni mokiniai.
Juk nenorim pasirodyt apsibliovę?
Ne.
Baikit, pagalvosim apie tai, kai grįšim iš stovyklos.
Kur dingo Bri su Greise?
- Štai kur jos. - Palauk.
Nenusigręšim nuo tų išdavikių?
Nuo geriausių draugių? Ne.
Ei!
Neužsigavai?
Visi elgiamės normaliai. Čia Valentina Ortiz.
Pasakykim ką nors.
Sveika.
- Labas. Aš Val... - Žinau. Tu komandos kapitonė,
esi jauniausia rekordininkė,
tavo mėgstamiausia spalva raudona, o tavo pačiūžos...
Ką mes čia pliurpiam?
Atrodom nevykusiai.
Paleiskim jos ranką!
Kaip ir mano.
Trenerė mums apie tave sakė.
Tu Railė iš Mičigano, ar ne?
- Iš Minesotos, brangute... - Ne.
Negalim taisyti Val Ortiz.
Taip, tai aš.
Railė iš seno gero Mičigano.
Jis oranžinis? Kuris pakeitėt pulto spalvą?
- Aš tau oranžinis? - Neliečiau jo.
- Oranžinė man netinka. - Ne aš.
Sveikučiai.
Geras. Aš – didžiulė tavo gerbėja.
O dabar aš čia, spaudžiu tau ranką, stoviu šalia.
Gerai. Kuo galiu padėti?
Galiu rašyt, atnešt kavą,
tvarkyti kalendorių, vedžioti šunį,
nešioti daiktus, stebėti, kaip miegi.
Tu trykšti energija.
Gal galėtum pabūti vienoje vietoje.
Žinoma.
Tik pašauk mane, ir aš padėsiu.
Taip, nuostabu.
Primink, kuo tu vardu?
Atsiprašau. Kažkaip įsijaučiau.
Aš Neramuma.
Esu viena iš Railės naujų emocijų.
Mes labai džiaugiamės galėdami prisijungti.
Kur galiu pasidėti daiktus?
Kokie dar mes?
Norėčiau būti jūsų ūgio.
Kas tu, po šimts?
Aš Pavydukė.
Kokie gražūs plaukai.
Ne, nė negalvok.
Kokie jos plaukai!
Mums reikia tokių plaukų.
Geras. Kokia graži raudona sruoga.
Ką tu darai?
Gal patekusi į komandą prisijungsiu prie Raudonplaukių klubo!
Jė, jė.
Gerai, o kas šitas vyrukas?
Kuo tu vardu, dički?
Čia Drovumas.
Jis nelabai mėgsta žiūrėti į akis ir kalbėt nelabai mėgsta,
bet šiaip jis labai mielas.
Sveikas atvykęs į centrą, Drovume.
Norėjai... Ne.
Ne, iš aukštai.
Koks šlapias delnas, bičiuli.
Gal nori prisijungti?
Susipažinsi su Ugninėmis.
Kaip smagu.
Bet negalim jai to parodyti.
Taip, mielai.
Kas čia per emocija?
Čia Apatija.
Apa-kas?
Apatija.
Dar kitaip, nuobodulys.
Ateik čia, Apija.
Gerai pasakiau?
Apa. Ne.
Pravardės! Vadinsiu tave Pipi.
Ne.
Kaip valdai pultą?
Per programėlę.
Ei! Baik! Gana.
Žinau, kartais naujos emocijos
iš pradžių atrodo nereikalingos,
ir norisi tiesiog
paklausti, kodėl jos taip erzina?
Bet supratau, kad visos emocijos naudingos Railei.
Net šitas kukulis.
Gerai, tiek to.
Jėga. Rodyk kelią.
Gerai. Pasiimk daiktus ir sek paskui mane.
O kaip mūsų draugės?
Val yra mūsų ateitis.
Taip, visiškai sutinku.
Mums reikia naujų draugų, antraip mokykloje būsim visiškai vienos.
- Ar ne, Laime? - Na...
- Gal tu... - Eime!
Palauk.
Ačiū, kad viską aprodysi.
Pala, kodėl taip padarei?
Atsiprašau. Ką aš padariau?
Palikome savo geriausias drauges.
O kaip naujos draugės, su kuriomis tuoj susipažinsim?
Ne. Gerai.
Šias tris dienas turim skirti Bri ir Greisei.
Laime, kitos trys dienos gali nulemti ketverius mūsų gyvenimo metus.
Manau, truputį perlenki lazdą.
Laimė tokia senamadiška.
Ką?
Klausyk, visi dirbam savo darbą.
Tu suteiki Railei laimės,
Nelaimė ją nuliūdina,
Baisulys saugo nuo baisybių, kurias gali pamatyti,
o mano darbas – apsaugoti nuo baisybių, kurių nemato.
Kuriu planus ateičiai.
Galiu parodyti. Tau patiks.
Maniau, čia puodelio laikiklis.
Žodžiu, mano komanda surinko duomenis,
štai kokius turime galimus scenarijus.
Pirma, nežiūrime į stovyklą rimtai, kvailiojame su Bri ir Greise.
Railė Val akyse apsikvailina.
Nepadaro įspūdžio trenerei, netampa Ugnine,
galiausiai pradeda lankyti naują mokyklą.
Neturi nė vieno draugo.
Valgo viena, jos vardą žino tik mokytojai.
Gerai, mudu susidraugausime.
Kokia liūdna istorija.
Paistalai, o ne istorija.
Klausyk, vėlgi, šaunus nusiteikimas, bet tauški niekus.
Nieko panašaus nenutiks.
Taip. Kaip pasakysi.
Tu čia bosė.
Pamenate, kai visi galiausiai susirinkome centre?
Tai nutiko vos prieš pusę minutės, Nostalgija.
Taip, geri buvo laikai.
Nostalgija, tu dar neturėjai čia pasirodyti.
Užsuk maždaug po 10 metų, dvejų išleistuvių
ir geriausios draugės vestuvių,
bet pažadu pranešti tau naujienas.
- Nagi, pasiruošusi, Raile? - Visi susikaupkit!
Val vedasi mus į jų vidinę šventovę!
Štai ir atėjome!
Šitos merginos tokios kietos!
Ir vyresnės.
Nepersirengsim jų akivaizdoje.
Viskas gerai!
Rūbinėse tvyro abipusė pagarba.
Eikš! Noriu tave supažindinti su kitomis Ugninėmis.
- Sveika, mergyt! - Kas gero?
Labas.
Railė iš Mičigano.
Ką gi, prisikalbėjom.
Jėga. Iš kurios vietos Mičigane?
O, ne. Kas dabar?
Gerai, tęsiam ta pačia gaida.
Miestai Mičigane...
Reikia ką nors sugalvoti.
Aš iš visur.
Geras. Dar susitiksim.
Nori sėdėti su mumis?
Ji nori sėdėti su mumis.
Viskas nuostabu!
Čia netilps Bri su Greise.
Sėskimės ten.
Norėjau užimti vietas draugėms.
Bet vis tiek ačiū.
Aišku. Gerai.
Kaip nori.
Matai? Ar taip jau sunku?
Ne. Tu visiškai teisi.
Šitas sprendimas tikrai nesugriaus viso likusio mūsų gyvenimo.
- Na jau ne! - Bri ir Greise!
- Štai kur tu. - Raile.
Metas švęsti!
Sakom...
Gerai, panelės. Nurimstam.
Laime?
- Palauk. - Merginos!
Prašiau jūsų nurimti.
Noriu, kad susikauptumėt.
Kitaip tariant, surinksiu jūsų mobiliuosius.
Visus.
Atvažiavote čia dirbti, ne kvailioti.
Aišku, Andersen?
Taip, trenere.
Prašau sudėti telefonus į dėžę.
Atgausit juos stovyklai pasibaigus.
Trenerė tokia rimta.
Laime, tik norėjau paklausti. Gal galėčiau padėti...
Ačiū. Ne dabar.
Tikrai taip.
Jums juokinga?
Žinot, kas dar juokinga?
Čiuožimo sprintas.
Ant ledo, panelės.
- Šaunuolė, Mičigane. - Labai ačiū, naujoke.
Tegul ji viena čiuožia.
Bravo, Laime. Dabar ji tikrai pritaps.
Labai tau ačiū, Pipi.
Atsilieki, Andersen!
- Čiuožk greičiau! - Blogiau nebūna.
Gerai, merginos, pailsėkit.
Po to pasiskirstysim į komandas.
Ta iš Mičigano iškart susimovė.
O, ne.
Jos kalba apie mus?
Taip, jei ji nesusiims, trenerė tikrai nepaims jos į komandą.
Gerai, Dani, o tau pirmaisiais metais viskas sekėsi?
Nebuvau tokia nesubrendusi.
Dani, dar vakar kišaisi į nosį šiaudelius.
Padėsiu tau, dički.
Visada norėjau, kad apie mus kalbėtų, bet ne šitaip.
Laime, ką dabar darysim?
Galėtume...
Sugalvojau.
Gerai.
Jei palenksim Val į savo pusę, viskas bus gerai.
Val?
Ei, Raile. Kas gero?
Labai atsiprašau.
Nenorėjau, kad per mane visa komanda čiuožtų sprintą.
Jaučiuosi siaubingai.
Labai tave gerbiu.
Niekad nebandyčiau tavęs pakišti.
Truputį persistengi, nemanai?
- Laime. - Esi puiki ledo ritulininkė,
nuostabiai vadovauji komandai
- ir esi man pavyzdys... - Gerai jau.
Ačiū.
Klausyk, šiandien trenerė tavęs nepagailėjo,
bet tai nėra blogai.
Vadinasi, ji atkreipė į tave dėmesį.
Tikrai?
Klausyk, džiaugiuosi, kad atėjai pasikalbėti.
Pasistenkim papulti į tą pačią komandą, gerai?
Taip. Jėga.
Oho.
- Šaunuolė. - Ir aš taip norėčiau.
Baikit, nieko čia tokio.
Tik bandau padėti.
Pritariu.
Šaunuolė, Neramuma.
Atsitraukiau, užleidau tau vietą,
grąžinai Railę į vėžes, dabar aš pasirengusi grįžti.
Bet čia tik pirma mano plano dalis.
Yra ir antra?
Gerą planą sudaro daug dalių, Laime.
Ką gi, merginos, pasiskirstysim į komandas iki stovyklos pabaigos.
Pasidalinkit per pusę.
Pirma komanda dešinėje, antra kairėje.
Pirmyn!
Dar sykį toje pačioje komandoje, ar ne?
Taip.
Val mus kviečia.
Bet pažadėjome Bri su Greise.
Laime, turime galvoti apie ateitį.
Nagi, Raile, judinkis. Judink kojas!
Val pirmoje komandoje, tu irgi nori ten patekti.
Pirmyn.
Ji pažadėjo draugėms.
Pažado nelaužys.
Tu visiškai teisi, Laime.
- Ką darai? - Ei!
Ne! Neliesk jos. Padėk į vietą.
- Laime! Nenoriu peržengti ribų... - Ne!
- ...bet taip reikia. - Ką darai... Ne!
Ne...
Žinau, kad pokyčiai gąsdina, bet stebėkit.
Labai nekantrauju.
Gerai. Sveika prisijungusi prie komandos, Mičigane.
Railė taip nepasielgtų.
Žinau. Čia geresnė Railė.
Railė, kuri kitąmet nebus viena.
Sukursime jai naują savimonę.
Ji taps nauju žmogumi.
Ne!
Negalit jo ten neštis.
Tik per mano liepsnojantį lavoną!
Man labai gaila.
Labai norėjau dirbti kartu su jumis.
- Ką čia išdarinėjat? - Paleisk mane!
Railės gyvenimas dabar sudėtingesnis.
Jai reikia įmantresnių emocijų už jus.
Tiesiog jai tavęs nebereikia, Laime.
Kaip jūs drįstat, ponia!
Negali mūsų užkimšti!
Puiki mintis.
Man trūksta oro!
Ne visam laikui. Tik kol Railė pateks į komandą
arba sulauks aštuoniolikos, o gal ir amžinai.
Nežinau. Pažiūrėsim.
- Viso! - Neramuma!
Railei mūsų reikia!
Gerai.
Nesijaudink, Raile. Tu gerose rankose.
Dabar pakeiskim tave iš pagrindų.
Tik paklausiu. Kaip sukursim naują Railę,
beje, ši mintis man labai patinka,
jei senajai sukurti prireikė 13-os metų?
Gera žinia, kad pradėsim ne nuo nulio.
Ir aš noriu paleisti vieną.
Kitą kartą.
Jei tapsiu Ugnine, nebūsiu viena.
Ne!
Išleisk mus!
Ne, baik! Išleisk mus!
Laime...
SAUGYKLA
Liksim čia amžinai.
Kur mus įkišit?
Ten, kur saugome visas Railės paslaptis.
Mes ne paslaptys.
Taip. „Mes ne paslaptys.
Darote didžiulę klaidą.“
Kažkur jau girdėjau.
Mes užslopintos emocijos!
Išleiskit mus! Tučtuojau!
Ne. Railei viskas bus gerai.
Kuo puikiausiai.
Sveiki. Žinot, kaip tai vadiname?
Neigimu.
Galit pakartoti?
Sveiki, draugai.
Sveiki atvykę. Kaip smagu, kad šiandien prie mūsų prisijungėte.
Čia Blufis!
Iš to filmuko, kuris patiko Railei?
Teisingai!
Išduosiu nedidelę paslaptį.
Railei jis vis dar patinka.
Trypk kaip dramblys Lakstyk kaip pelė
Lėk pas Blufį greit kaip strėlė!
Pribaikit mane.
Blufi, patekom į bėdą.
Gal padėtum mums iš čia ištrūkti?
Mums prireiks jūsų pagalbos.
Galit surasti išėjimą?
Su kuo tu kalbi?
Su savo draugais.
Ar matote raktą?
Aš irgi nematau.
Aišku, mes pasmerkti.
Tikra tiesa.
Pasitikite savo likimą.
Lencas Ašmeninis?
Bet jis – vaizdo žaidimo veikėjas.
Kodėl jis čia?
Visada maniau, kad Railė slapta jį įsimylėjusi.
Niekad nesupratau, kodėl.
Trokštu būti didvyriu,
bet mano praeitį gaubia tamsa.
- Suprantu. - Visom keturiom už.
Kas čia?
Čia Railės Slapčiausia paslaptis.
Kokia ta paslaptis?
Geriau jums nežinoti.
Railės paslaptys, kenkėjiška emocija užėmė centrą.
Jei galėtumėt atidaryti stiklainį...
Vaikai, pasimokykim lotynų kalbos.
Ar žinot, ką reiškia quid pro quo?
Ištrauksim jus iš stiklainio, o jūs mus – iš šitos saugyklos.
Ne, Blufi.
Negalim pakeisti jų likimo.
Visi buvom čia ištremti,
sumenkinti, nereikalingi.
Nedrįsk taip kalbėti.
Nenusipelnei būti išmestas.
Sekundėlę, Lencai.
Nepameni jo stipriausios atakos?
Tuoj gausi nuo manęs, Raile!
Tikrai? Žiūrėk!
PRALAIMĖJAI!
Nagi!
Paklausyk manęs, Lencai Ašmenini.
Niekas nėra visiškai bevertis.
Bet aš esu karys, lydimas silpnų atakų prakeiksmo.
Tada tegul tavo prakeiksmas virsta tavo talentu.
Pasisaugokit, draugai,
nes aš jus išlaisvinsiu!
Gal padėtum?
Šaunuolis, Paslaptie.
Dabar jūsų eilė padėti mums.
Krepšyje turiu kaip tik tai, ko reikia, kad ištrūktume.
Visi sušukim: „Sterbly!“
Sterbly!
Sveiki visi. Aš – Sterblys.
Sterbly, mums reikia pabėgti.
Ar turi ką nors, kas mums padėtų?
Turiu daugybę dalykų.
Kaip manot, kuris labiausiai tiktų?
Pomidoras,
varlė
ar sprogstantis dinamitas?
Baikit juokus.
Mums pavyko, draugai!
Sudainuokime dainą „Mums pavyko“.
Nėra laiko!
Ačiū, bičiuliai.
Privalau jus palikti.
O kaip Slapčiausia paslaptis?
Dar ne.
Taip, turbūt visiems taip bus geriausia.
Kas jus išleido? Grįžkit atgal!
- O varge. - Ką darysim?
Ak, pasibjaurėjusioji,
kadaise tu tikėjai manimi, tad dabar aš patikėsiu savimi.
Palauk. Ką?
Kas vyksta?
Ne...
Deivai, padėk!
Laikykis!
Deivai!
MANO KEPURĖ
Lencai!
Sudie, draugai.
Sveika, lemtie!
Kiekvienam savo.
Varom!
Ką darom?
Pykti, stok. Kur eini?
Grįžtu į centrą padėti Railei!
Railės ten nėra.
Ji toje pusėje.
Negalim grįžti be jos savimonės.
Nori, kad visi eitume iki pat sąmonės gilumos?
Iš proto išsikraustei?
Bet, Laime, kaip mes...
- Stokit! - Bėgam!
Nė iš vietos!
Kaip ten pateksime? Ar bent turi planą, Laime?
Kertu, kad Neramuma turėtų labai gerą planą...
Aišku, kad turiu planą. Kas neturi plano?
Klausykit, ji ne vienintelė gali ruoštis ateičiai.
Pirmiausia mums reikia...
Luktelkit.
Plauksim sąmonės srautu,
palengva nusiirsim iki sąmonės gilumos.
- Ten, kur visi blogi prisiminimai. - Būtent.
Ir ten surasime mūsų pažįstamą ir mylimą Railę.
Grąžinsime Railei savimonę, tada ji vėl atvirs savimi.
Ką gi, turiu tave pagirti. Gal ir suveiks.
Taip, gal!
O tada pasakysiu Neramumai: „Tiesiog taip nebesijaudink.“
O ji atsakys: „Laime, man nė netoptelėjo. Ačiū.“
Tada apsikabinsim kaip geriausios draugės...
O tada išspirsiu ją į šiukšlyną.
Ką? Ne, Pykti.
Gerai, tiek to. Nesispardysiu.
Nebijokit, žinau, kur yra srautas.
Mes su Nelaime esame čia buvusios.
Laime, čia aklavietė.
Pati blogiausia kelio pabaiga!
Viskas taip greitai keičiasi!
Žodžiu, pasiklydome.
Ne. Jei tau smagu, tai nepasiklydai.
Niekas nesismagina, Laime.
Baikit! Pažiūrėkit į Nelaimę.
Ji puikiai leidžia laiką.
Maniau, žinai, kur reikia eiti.
Žinau. Žinojau.
- Tik duokit man minutėlę. - Ji nežino.
Mes čia užstrigom!
Railė pabudo.
Pala, ji per anksti atsikėlė. Ką jie jai padarė?
Eime, rasime kitą kelią.
Nesijaudink, Raile. Mes ateinam.
Kodėl mes taip anksti pabudome?
Todėl, mon ami, kad turim paskubėti,
vadinasi, anksti lipti ant ledo
ir treniruotis taip, kaip dar niekad nesitreniravom.
Juk ir taip gerai žaidžiam?
Gerai.
Bet Ugninės žaidžia puikiai.
Teisingai!
Kaskart, kai mušim pro šalį, čiuošim ratą aplink areną.
Ledo ritulys – ne žaidimas, o sportas.
- Taip! - Nieko sau.
Čia tai geras.
Turim taip pataikyti kaskart. Dar kartą.
Matau, ne man vienai patinka anksti pradėti.
Žiūrėkit, čia Val!
Mums šovė ta pati mintis.
Mes mąstom vienodai. Būsim geriausios draugės.
Kiek laiko tu jau čia?
Nežinau. Gal valandą.
Tik norėjau truputį ilgiau pabūti ant ledo.
Aš irgi.
Vaje. Ji mus supranta.
Matai? Sakiau kitoms, kad tu prisitaikysi.
Supranti, ko reikia, kad taptum geriausia.
Tik pažiūrėkit.
Mums puikiai sekasi!
Taip! Bet reikia iš tikrųjų patikti Val.
Turėtume jos daug visko klausinėti.
Žmonėms patinka kalbėti apie save.
Kaip tau sekėsi pirmais metais Ugninių komandoje?
Na, reikėjo daug dirbti,
tikrai daug,
bet taip susipažinau su geriausiomis draugėmis.
Val mums atsivėrė!
Šįvakar kelios susitiksime,
užsisakysime pavalgyt. Ateik ir tu.
Išskirtinis kvietimas.
Eisime!
- Tikrai? - Žinoma.
Bus smagu.
Gerai, merginos, apšilkim.
Labas, Raile.
Sveikos.
Nesidalinsim Val su jomis.
Anksti atsikėlus labai noriu valgyti.
Suprantu tave.
Dabar bet ką atiduočiau už picos gabalėlį.
Taip!
Matot? Sakiau, kad jį rasiu.
Sąmonės srautas.
- Bet, Laime... - Mūsų mergaitė alkana.
Šokit ant ko nors gardaus!
- Laime... - Storapadė pica.
Vis dar šilta.
Su papildoma sūrio porcija!
Nelaime, eikš.
Tu manęs nesiklausai.
Negalim grįžti vamzdžiu, Laime.
Kas nors turi būti prie pulto, kad mus grąžintų.
Ji teisi. Nebūtų kelio atgal.
Taip. Neramuma būtų apie tai pagalvojusi.
Abejoju. Tiek to.
Gerai...
Kas nors turės vamzdžiu užsliuogti
į centrą
ir, sulaukęs progos, mus sugrąžinti.
Aš užsliuogsiu. Prikulsiu tą...
Nemanau, mušeika.
- Gerai, esmė tokia. - Tavęs nė nesvarstėm.
Ačiū.
Nori, kad šliaužčiau vamzdžiu šitaip apsirengusi?
Aha, pasvajok.
Ne, ne aš.
Taip! Nelaime, tu galėtum.
Pultą išmanai geriau už visus.
Perskaitei instrukcijas nuo pradžios iki galo.
Tu taip sakai,
bet apie dvidešimt aštunto tomo septintą skyrių
„Pamirštų daiktų grąžinimas“ žinau mažiau, nei jums atrodo.
Patvirtinai mano žodžius, Nelaime.
Panašu, kad sutinki.
Kur visi dingę? Vėl pertrauka?
Radijo stotelės. Imk. Vienas vienas.
Girdi mane? Reikia nuspausti mygtuką.
Laimė klauso. Supratau. Baigiau. Man jos patinka!
Kai ten pateksim, duosim tau ženklą,
ir tu mus sugrąžinsi.
Nelaime, čia greičiausias kelias į centrą.
Laime, aš negaliu.
Nesu tokia stipri kaip tu.
Pažįstu tave, Nelaime.
Esi stipri.
Dabar konkrečių pavyzdžių nepasakysiu,
bet tu susidorosi.
Tik nežiūrėk žemyn ir nesustok.
Taip, man pavyks.
Jai viskas bus gerai, ar ne?
Gal bus, gal ne.
Nori?
Bet mes jų nemėgstam.
Skonis kaip kartono.
Negalim atsisakyti, kai siūlo Val.
Taip, tu visiškai teisi.
Ką valgo Val, tą ir mes.
Teisingas požiūris!
Pavyduke, džiaugiuosi, kad susigaudai.
Perimk vairą, aš tuoj grįšiu.
Ji išsirinko mane! Matei, Apatija?
- Ji išsirinko mane. - Per daug sureikšmini.
Labai įdomi tekstūra.
Skonis kaip...
Ką jis man primena?
Kartonas? Smidras? Brokolis?
Ką jie jai ten daro?
Nežinau, bet turim plaukti.
Ne! Nė už ką nelipsiu...
Privalome. Railei mūsų reikia.
Gerai, tiek jau to!
Šlykštu. Tuoj apsivemsiu.
Jei gerai žaisiu ledo ritulį, turėsiu draugų.
Neblogai, panele Raile.
- Šaunuolė, Mičigane. - Gerai pavarei, Mičigane.
Gerai, panelės. Buvo gera diena.
Šįvakar nepersistenkit.
Taip! Štai akimirka, kurios laukėme.
Vakarėlis su Val ir būsimomis draugėmis!
Kodėl sustojome? Kas vyksta?
Štai ji.
Raudona užrašų knygelė.
Taip nesakyk. Išgąsdinsi ją.
Kodėl turėčiau išsigąsti?
Gal dėl to, kad čia surašyta viskas, ką trenerė apie tave galvoja.
Geri dalykai ir blogi.
- Ar ji nori, kad žaistum komandoje... - Ar ne.
Merginos, persistengiat.
- Ką? Tai tiesa. - Ji neklysta.
Kaip manai, ką ji parašė apie mus?
Nežinau. Manai, ką nors blogo?
Kol nepasakei, taip negalvojau!
O jei ji sudarė geriausių žaidėjų sąrašą, o mūsų ten nėra?
Arba blogiausių žaidėjų sąrašą, o mes – jo viršuje?
Ar dar blogiau, mūsų nėra nė viename sąraše
ir nukeliausim užmarštin!
Atsiprašau, kad pertraukiau, bet jos išeina.
Pamesim jas iš akių.
Gerai. Pirmą kartą prisijungiau prie grupės. Elkimės normaliai.
Kodėl eidami taip mojuojame rankomis?
Pabandyk nejudinti.
- Atrodo kvailai. - Gerai.
Eisime kaip Dani. Ji mojuoja ritmingai.
Ne, taip dar blogiau!
Nenorėjau. Atsiprašau, kad pabandžiau!
Kam, jūsų manymu, skirtos kišenės?
- Taip gerai. - Apatija, didžiuojuosi tavimi.
Iš ko jos juokiasi?
Ar kas žino, iš ko juokiasi kietuoliai?
Nežinau. Buvom pernelyg sutelkę dėmesį į rankas.
Apsimeskim, kad supratom pokštą.
Laime, Pyktis užima visą vietą.
Baisuly, kas tau yra?
Man nepatinka šitas plaustas.
Kito neturime.
Dar toli plauksime?
Kada atplauksim, tada.
Kertu, Neramuma žinotų, kiek dar plauksim, minučių tikslumu.
Ji tiesiog visažinė, ar ne?
Klausyk, man nepatinka nei jos žodžiai,
nei veiksmai.
Tik manau, kad galėčiau ją pakeisti.
Žinot, ką? Kas mėgsta bananų duoną?
Pakelkit rankas.
Mičigane, kokia tavo mėgstamiausia grupė?
Visi į mus spokso.
Tėra vienas teisingas atsakymas į šį klausimą.
Grupė „Nerealios“! Jos tokios šaunios.
„Nerealios“!
Svaigau dėl jų pradinėje.
- Rimtai? - Taip, buvau jų gerbėja. Ramiau.
Ne! Reikia pasakyti grupę, kuri patinka joms, ne mums.
Greitai, sugrąžink viską, ką žinom apie muziką.
Turim žinoti nors vieną šaunią dainą, ar ne?
- Mėtinė guma - Tau leis šypsotis
Drovume, nešk ją iš čia!
Juk turi kažkas čia būti.
- Ieškau. - Kažkas geresnio, kažkas šaunaus.
Nagi. Ne, ne šitas. Ne.
Čia geriausia, ką turime!
Čia daugiausia reklamos ir senas tėčio rokas.
Bet „Nerealios“ tau juk nebepatinka?
Gerai, nepulk į paniką. Ką darom?
Jei mums nepatinka jų muzika, neturėsim nieko bendro.
Mus atstums kaip apsimetėlę, nes taip ir yra.
Pardon. Excusez moi.
Šios akimirkos laukiau visą gyvenimą.
Taip. Dievinu „Nerealias“.
Dievinu „Nerealias“.
Šokam nuo brokolio!
- Laime! - Duok ranką! Nagi.
Kas čia?
Tai Sarkliūnas.
Jis vis gilėja!
Gelbėkitės!
Sarkliūnas? Rimtai?
„Nerealios“ – mano mėgstamiausia grupė.
Bet ji dievina „Nerealias“.
Jos pačios kuria savo šokius.
Gerai, Laime,
jei negalim keliauti srautu, nežinome, kur eiti.
O jei nežinom, kur eiti, negalim keliauti srautu!
Tai užburtas tragedijų ir pasekmių ratas!
Arba galėtume paklausti jų.
Taip. Galim ir taip.
Vaje, kaip pasisekė, kad sutikom jus!
Mums labai reikia jūsų pagalbos!
Mums labai reikia jūsų pagalbos.
Kas jiems negerai?
Bičiuliai, daugiau žavesio.
Ei!
Jūs turbūt geriausi kranininkai pasaulyje!
Jie tikri mulkiai.
Taip. „Nerealios“ tokios šaunios.
Raile, ką čia kalbi? Tu dievini „Nerealias“.
Sveikos.
Kodėl geriausios draugės nori visada būti su mumis?
Liaukis, Raile, neseniai ėjom į jų koncertą.
- Taip. Aišku, buvom, bet... - Bet kas?
Puikiai praleidom laiką.
Greise, nepadedi.
Taip, puikiai praleidom laiką.
Puikiai.
Kodėl paprasčiausiai nepalieka jos ramybėje?
Ką dabar darysim, Laime?
Eisim ilguoju keliu, pačiu geriausiu.
Pratampyk raiščius, Pykti. Eime.
Geriausias vakaras gyvenime.
Buvo labai smagu.
Be galo.
Bet dabar jau eisim.
Gerai, viso.
Čia pati geriausia grupė!
- Gerai, Raile! - Mičiganas išmano reikalus!
Matai? Jei mėgsim tuos pačius dalykus, draugių netruks.
Labanakt, merginos.
Aš jau eisiu miegoti.
- Tikrai? - Taip, jau vėlu.
Be to, tau reikia pamiegoti prieš rytojaus draugiškas.
Kas yra draugiškos?
Rungtynės, kurias trenerė surengia paskutinę dieną.
Taip Val ir pateko į komandą pirmais metais.
Jai to nesakyk.
Val pelnė du įvarčius. Nė vienai naujokei nebuvo pavykę.
Dani, baik.
Tai nėra formali atranka kitiems metams,
bet iš tikrųjų yra.
Puikiai pasirodysi. Tiesiog būk savimi.
Girdėjai?
Galėtume prisijungt prie Ugninių rytoj.
Bet kaip būsim savimi, jei naujasis aš dar neparuoštas?
Gerai sakai.
Nuleiskim šituos prisiminimus žemyn.
Čia brokolis?
Leidžiamės vis giliau, Laime.
Puikiai pastebėta.
Ilgas kelias pasirodė besąs ilgesnis, nei tikėjausi.
Kas nori padainuoti?
Žinau vieną dainą. Ji vadinasi „Pasiduodu“.
Arba žaidžiam tylos karalių!
Vienas, du, trys, ša.
Pasakysiu jums, ką darom, grįžtam į viršų ir išspiriam tuos...
Pykti, dabar ne laikas.
Laime, tik gaištam laiką. Tikroji Railė kažkur ten,
- mes jos niekad nerasime. - Žinai, ką? Šituos galim užmiršti.
Ne. Galiu ją surasti. Tik reikia geriau įsižiūrėti.
Ką gi, nieko nebus, ir tiek to.
- Viskas gerai. - Beviltiška.
Siūlau nebešvaistyti jėgų ir grįžti atgal.
Visą šį laiką iš vienos aklavietės keliaujam į kitą.
Nuo tada, kai įsijungė paauglystės signalas,
niekas nebeveikia taip, kaip turėtų!
Aš net neatpažįstu šios vietos.
Šviesos išjungiamos pirmą nakties!
Gyvenime dar nesu buvęs tokioje daugybėje stiklainių.
Mūsų pažįstamos Railės nebėra!
Ir jei Laimė to nemato, tada jai pasimaišė!
Pasimaišė?
Aišku, kad man pasimaišė!
Ar žinot, kaip sunku išlikti geros nuotaikos,
kai jūs nieko daugiau nedarot, tik skundžiatės?
Kad jūs visi skradžiai prasmegtumėt!
Manot, turiu visus atsakymus?
Aišku, kad ne!
Nerandam net savo pačių sąmonės gilumos.
Neramuma teisi!
Railei mūsų nereikia taip, kaip reikia jų.
Ir tai skaudina.
Išties skaudina.
Laime, pridarei daug klaidų.
Daugybę.
Ir dar daugiau pridarysi ateityje.
Bet jei dėl to viską mesi, tada galime visi griūti ant žemės ir pasiduoti.
Šiaip jau būtų visai neblogai.
Nagi.
- Atsiprašysime. - Ei! Negalit jo imti.
- Gelbstim Railę. - Ačiū!
Kibkis!
Tiesiog viską pamirškim.
Manęs dukart prašyti nereikės.
Žiūrėkit.
Mes su tavimi.
Puiku.
Ugninės mus priėmė.
Bet jei trenerė neįtrauks mūsų į komandą, tai niekuo nepadės.
Rytoj viskas paaiškės.
Todėl mums prireiks daugiau pagalbos.
Apatija, girdi?
Ne.
Drovume?
- Buvo labai smagu. - Drovume?
- Be galo. - Tiek to.
- Bet mes jau eisim. - Gerai, viso.
Pažiūrėkim. Ko aš ieškau?
Argi ne erzina, kai susiruoši kažką daryti,
pradedi ir pamiršti, ką norėjai padaryti?
Mums reikės daugiau pagalbos.
Skaitai mano mintis.
Svarbiausios rungtynės mūsų gyvenime.
Ką gi, laukia ilgas vakaras.
Paruoškime komandą.
Greičiau. Mums tik reikia pereiti...
Vaizduotės šalis!
Jums čia patiks.
Čia yra Bulvyčių miškas, Debesų miestas ir...
Čia viskas pasikeitę.
Meiliakalnis?
Čia jos keturi išrinktieji?
Svarbus tik Lencas.
Bent jau atsuko jį gražiąja puse.
Jo visos pusės gražios.
„Paskalūnas“?
PASKALŪNAS ATSKLEISTOS ŽINUTĖS!
- Iš čia sklinda visi geri gandai. - Karštos žinios!
Karšti šviežutėliai gandai!
„Mokytojų kambaryje yra sūkurinė vonia“?
„Liusė iš matematikos klasės tikra aiškiaregė“?
„Ebė R. rašo Maikui T., bet jis pametęs galvą dėl Saros M.“?
Kur žurnalistų padorumas?
Minkštasis fortas vis dar čia!
Jis net padidėjo.
Ir tapo oranžinis?
Ką gi, 22-as, Railė per treniruotę susilaužo koją ir visus nuvilia.
Labai gerai.
18-as. Val su Dani šnabždasi, kai Railė neįmuša.
Puiku! Turim padėti Railei pasiruošti.
Dabar pats metas nusiųsti visas įmanomas nesėkmes.
Rengiamės ateičiai.
Visoms įmanomoms jos klaidoms.
Nagi, 17-a. Nieko iš tavęs negavau.
Railė nepataiko į neginamus vartus. Trenerė užsirašo.
Taip!
Daugiau tokių.
O, ne!
Jie pasitelkė Railės vaizduotę prieš ją.
Val su draugėmis mus mėgsta, bet jei nepateksim į komandą,
ar rytoj dar mėgs?
Gerai, eikim prie trečio.
Bri ir Greisės komanda laimi, mes liekam kvailio vietoje.
Dvidešimt antras. Val perduoda mums, mes mušam pro šalį.
Negalim jai leisti šitaip elgtis su Raile.
Turim tai nutraukti.
Puiku, 37-as. Railė įmuša į savo vartus.
- Kodėl pieši begemotą? - Ne begemotą.
Piešiu Railę!
Laime, pamiršai jos kasą.
Man patinka jos arklio uodegėlė. Taip!
Railė pataiko ir visi ją apkabina?
81-as, nepadedi.
Railė nusilakuoja nagus džemperio spalva.
Visos ją mėgdžioja. Ji tokia kieta.
Railė dėvi kelių apsaugas.
Nuperkame gėlių pralaimėjusiai komandai!
O ką? Negaliu visada pykti.
Ne. Man patiko.
Nagų lakas? Kelių apsaugos?
Imu manyti, kad nesuprantat užduoties.
Ką...
Ką? Kas nusiuntė tą prognozę Railei?
- Iš kur man žinoti? - Į mane nežiūrėk.
Kas čia vyksta?
Kas siunčia tuos teigiamus...
Laime.
Žinau, kad tu ten.
- Ten tikrai ji? - Ji tikrai čia?
Laimė iš centro?
Minčių policija jau važiuoja.
Manau, padarėm, ką galėjom.
Neklausykit Neramumos.
Ji šitais siaubingais vaizdais bando pakeisti Railę.
Laime, darau tai dėl tavęs!
Tam, kad Railė būtų laimingesnė.
Jei norėtum, kad ji būtų laiminga, jos neskaudintum.
Kas man pritaria?
Rimtai? Niekas?
Atleisk, Laime.
Taip! Matau tave, 87-as.
Katė.
Ne visai į temą, bet tiks.
Kas dar? Nagi!
O jei Railė pasirodys geriau už Val, ir šioji ims jos nekęsti?
Arba Railė žais geriau už Val, ir šioji ims ją gerbti.
Taip! Būtent!
O jei Railė žais taip blogai, kad teks atsisveikinti su ledo rituliu?
O jei Railė žais taip gerai, kad trenerė apsiverks,
jai paskambins iš Olimpinio komiteto,
ir ji iškovos išvargusiai tautai pergalę?
Laime, neatitrūk nuo tikrovės.
Ne!
Neramuma prirakino jus prie stalų ir privertė piešti košmarus!
Bet jums nebereikia šito kęsti!
Padėkit pieštukus! Išjunkit prognozes!
Taip!
Gana jau!
Mano prognozės!
Pagalvių mūšis!
Už Railę!
Turime būti pasiruošę.
Ne!
Gerai, metas eiti!
Ir aš taip manau.
- Ateikit čia, farai! - O, ne.
Ei, grįžkit!
Greičiau! Į Būsimų karjerų kalvę!
Čiupkit balioną!
- Kulinarė! - Uždirbsi grašius!
- Dailės mokytoja! - Neįvertinta.
- Etnomuzikologė! - Nesuprantu, ką tai reiškia.
Aukščiausiojo teismo teisėja!
- Štai tas! - Pasitikiu ja.
Grįžkit!
Jie sprunka!
Taip! Dabar Railė galės pamiegoti.
Pasiilgau stiklainio!
Laimė nesupranta.
Jei nebus prognozių, nebūsim pasiruošę.
Rytojaus rungtynės viską nulems.
Arba trenerė paims mus į komandą, arba pasmerks ateičiai be draugų.
O, kad žinočiau, ką trenerė apie mus galvoja.
- Jos užrašų knygelė! - Taip! Puiki mintis!
Ten surašyta viskas, ką trenerė apie tave galvoja.
Mums tereikia įsmukti į jos kabinetą ir paskaityti.
Nagi, Raile. Judink kojas.
Ji nenori?
Mes per daug ją spaudžiam?
Turim pamatyti, kas ten parašyta!
Tik taip žinosime, kaip galim pasistengti.
Raile, ne.
Laime? Atsiliepk, Laime.
Nelaime? Nelaime, kas negerai?
Kodėl Railė vėl pabudo? Baigiau.
Neramuma verčia Railę įsilaužti į trenerės kabinetą.
- Ką? - Ji žino, kad negalima.
Žinos, kai atgausime jos savimonę.
Nelaime, turi ją sustabdyti.
Tik neįkliūk.
Baigiau!
Ne, Raile, ne.
Kodėl ji sustojo?
Nelaimė?
Apatija! Kur tavo telefonas?
Mano telefonas? Kur mano telefonas?
Rimtai? Negali būti!
Ne!
Gerai, ji turi būti kažkur čia. Suraskit ją.
Suradau!
Nelaime.
Ne.
Žinau, negerai, kad Railė slapukauja.
Railė ne tokia.
Svarbiausia, ne kokia Railė yra.
Svarbiausia, kokia turi būti.
Andersen: DAR NEPASIRUOŠUSI
„Dar nepasiruošusi“?
Pala. Trenerė jau apsisprendė?
Nepateksim į komandą?
Ne. Mums liko tik viena diena.
Ką darom? Ką galim padaryti?
- Gerai. - Ką darytų Val?
Mums tik reikia pakeisti trenerės nuomonę.
Vadinasi, prireiks idėjų.
Daugybės idėjų.
O, ne. Minčių lietus!
Vos nenutrenkė!
Niekam neperduoti ritulio?
Iškoneveikti priešininkes?
Taip!
Negalim praleisti šitų blogų minčių pas Railę.
Laime!
- Daužykit kuo daugiau! - Laime!
Laime!
Atrinksiu idėjas, kurias norėčiau būti sugalvojusi.
O, ne. Nė viena netinka.
Reikia daugiau.
Gaukit daugiau!
Lipkit ant baliono!
Blogiau nei ant brokolio!
Greičiau! Griebk idėją.
Šitos idėjos pernelyg menkos.
Šitos idėjos pernelyg menkos!
Reikia ko nors didesnio.
Štai kaip ištrūksime!
Pasiruošę?
Laime! Mums reikia šitos idėjos!
Jei Railė pasinaudos viena iš šių idėjų, bus tragedija!
Laime, vienintelis išėjimas – viršuje.
Čia rimta idėja!
Man patinka.
O, ne.
Laikykite mane!
Rimtai. Įsikibkite!
Baisuly, nešiojiesi parašiutą?
Taip.
Svarbesnis klausimas, kodėl jūs nesinešiojat?
- Žemė! Taip! Minkštai nusileidom! - Taip!
Mums pavyko!
Išgyvenom!
Nagi, varom į sąmonės gilumą!
Tau galas, Neramuma!
Trenerė teisi. Railė nepasiruošusi.
Bet jau tuoj sukursim naują Railę, pasiruošusią.
Štai ko mums trūksta.
Parodysim, kad esam viena iš Ugninių, kuri padarys viską, ką prireiks.
Vyšnių skonio troškulio malšintojas
Pagaliau mes vieni iš jų!
Ką manai, Nelaime?
- Na, aš... - Jėga!
Raudona mums tikrai labai tinka.
Taip, labai smagu.
Gerai, ji sukelia pavydą. Atsiprašau.
Kur ten joms suprasti, kas yra šaunu.
Labas, Mičigane.
Raudona tau tinka!
- Taip! - Mus pripažino.
Tikiuosi, nieko tokio.
Žinau, kad oficialiai dar nesu Ugninė,
bet pamaniau, kad jau esam vienoje komandoje,
turėtume derėti.
Taip, viskas gerai.
Vakar pamiegojai?
Ne, kaip galėčiau užmigt? Šiandien svarbios rungtynės!
Kalbi apie draugiškas?
Matai? Sakiau jos negąsdinti.
Viskas bus gerai, girdi? Matau, kad esi nusiteikusi.
Ruoškis įmušti kelis įvarčius.
Gerai! Būtinai!
Val pelnė du įvarčius draugiškose ir tapo Ugnine.
Žinot, kas geriau už du?
- Trys! - Trys!
Kaip tik norėjau sakyti. Būtume pasakiusios tuo pačiu metu.
Bet kaip įmušime tris įvarčius?
Naujoji Railė viskuo pasirūpins.
Manau, čia paskutinis akcentas.
Tuoj grįšiu.
Nagi!
Mes visai arti.
Savimonė ten, aukštai, ant to...
Kiek jų daug.
Neprisimenu, kad tiek daug būčiau siuntusi.
Kai ji atsitrenkė į stiklines duris tame vakarėlyje.
Taip, ir sudaužė mėgstamiausią senelės lėkštę.
Visa laimė, kad ji nebeprisimena.
Taip.
Štai ji.
Aš geras žmogus.
O, ne.
Taip. Nagi, greičiau.
Štai taip!
Aš per prasta.
Ką?
Aš per prasta.
Tu įsitikinusi?
Nesijaudinkit.
Tiesiog ji žino, kad visada galima patobulėti.
Viskas jai bus gerai.
Nelaime, turime savimonę.
Sugrąžink mus!
Nelaime, girdi?
Aš per prasta.
Gerai, galiu tai sutvarkyti.
Reikia tik iš naujo sukalibruoti pultą ir pažiūrėti, kad veiktų.
Tiesiog daugiau jokių staigmenų.
Gerai, šitas čia. Tvarka.
Šitas ten. Tvarka.
Ne visai ten. Čia.
Nagi. Truputį pasukam. Turi būti tobula.
Šitas tikrai ne vietoje. Kas vyksta?
Nelaime, dabar!
Laime...
O, ne!
Aš geras žmogus.
Aš per prasta.
Ten buvo vienintelis kelias atgal.
- Ką darysim? - Tiek nedaug trūko.
Laime!
Kur eini?
Dvidešimt aštunta! Andersen, pražanga!
Tikėjausi daugiau, Raile.
Tai ne...
Ką...
Nagi, prašau.
Ką pražiopsojau?
Aš geras žmogus.
Laime,
tai ką darom?
Nežinau.
Nežinau, kaip sustabdyti Neramumą.
Gal negalim jos sustabdyt.
Gal taip nutinka, kai užaugi.
Nebesi toks laimingas.
Bet tikrai žinau viena.
Railė neatvirs į save, jei nesugrąžinsim savimonės į centrą.
Skubiai.
Kaip?
Gerų rungtynių, Raile.
Ir tau.
Aš per prasta.
Taip! Varyk!
Raile, aš laisva! Perduok!
Aš per prasta.
Taip, Mičigane!
Palik truputį ir mums, ką?
Taip! Vienas įmuštas, liko du.
Gerai, tai kaip perkelsime savimonę iš čia į ten?
Turiu vieną mintį, bet man ji visai nepatinka.
Pykti, Railei mūsų reikia.
Sterbly!
Ko laukiate? Šaukite kartu!
Sterbly!
Sveiki visi. Aš Sterblys!
Žinome.
Sterbly, mums reikia grįžti į centrą.
Gal turi ką nors, kas mums padėtų?
Turiu daugybę dalykų.
Kaip manot, kas tiktų labiausiai?
Juostelės ritinėlis,
- guminis ančiukas... - Nėra laiko!
Rimtai, Sterbly? Dinamitas?
Neturi reaktyvinės skraidyklės, lėktuvo, ar ko nors, kas padėtų?
Ką, manot, čia turiu viską?
Siūliau guminį ančiuką, siūliau juostelę.
Žinau, ką daryti.
Bet prireiks daug daugiau dinamito.
Žinot, ką? Sėkmės...
Nagi, Raile! Perimk ritulį!
Perimk!
Aš per prasta.
Mičigane, ką darai?
Mes vienoje komandoje!
Taip!
Dani gal truputį ant mūsų pyksta,
bet jos mums atleis, kai pateksime į komandą.
Nagi, Raile. Dar vieną įvartį.
Palauk, Laime.
- Susprogdinsime šią uolą? - Aha!
O tada su blogų prisiminimų lavina įgriūsime į centrą?
Taip!
O ką darysim, kad blogi prisiminimai nevirstų blogais įsitikinimais?
Nežinau.
Taip! Kas blogo gali nutikti? Pasirašau!
Pasiruošę?
- Už Railę. - Pirmyn.
Atlekiam, Raile.
Šokit!
Nagi!
Eik tu sau!
Aš per prasta.
Turi pelnyti įvartį!
Andersen, ant suolo, dvi minutės.
Ne!
Greise, tau viskas gerai?
Užgavome Greisę.
Viskas taip greit nutiko. Aš jos net nemačiau.
Aš per prasta.
O, ne. Ką aš padariau?
Ne.
Galiu viską sutvarkyti.
Tikėjausi daugiau, Raile.
Palauk... Ne!
Eime.
Aš per prasta.
Nagi, Raile.
Susiimk.
Nagi, Raile, susiimk.
Aš per prasta.
Turi įmušti, Raile!
Arba viskas bus veltui!
Neramuma, tu per daug ją spaudi.
Gerai, pertraukėlė!
- Nelaime! - Laime! Padėk!
Nagi! Mums pavyks!
Nieko neišeina!
Dėl Neramumos.
Neramuma, baik!
Ne tu sprendi, kokia yra Railė.
Neramuma...
turi ją paleisti.
Aš geras žmogus.
Laime.
Atsiprašau.
Aš tik bandžiau ją apsaugoti.
Bet tu teisi.
Ne mes sprendžiam, kokia yra Railė.
Geriausi minty, kiti užmaršty.
Dvidešimt aštunta. Andersen, pražanga.
Aš geras žmogus.
Laime! Ką darai?
Aš savanaudė.
Aš geraširdė.
Aš per prasta.
Aš geras žmogus.
Turiu pritapti,
bet noriu būti savimi.
Aš drąsi, bet išsigąstu.
Svarbiausia yra sėkmė. Darau klaidas.
Aš gera. Aš bjauri.
Aš gera draugė.
Aš siaubinga draugė. Aš stipri.
Aš silpna. Kartais man reikia pagalbos.
Raile, tau viskas gerai?
Taip.
Tiksliau... ne.
Aš taip bjauriai su jumis elgiausi.
Kai pasakėt, kad eisit į kitą mokyklą, išsigandau.
Ir...
Labai atsiprašau.
Jei nebenorėsit su manim draugauti,
suprasiu.
Bet...
labai tikiuosi, kad man atleisite.
Kada nors.
- Merginos, tęsiam! - Eime.
Turim užbaigti rungtynes.
Laime,
Railei tavęs reikia.
Raile!
Taip!
Ei, Minesota, kiek dar spoksosi į telefoną?
Tuoj antra valanda. Trenerė jau tuoj įkels sąrašą.
- Gerai. 14.00 val. Už... - Šešių minučių.
O kas bus, jei nepateksim į Ugnines?
Ačiū, kad paklausei, Laime. Pasakysiu.
Pirmiausia, mama su tėčiu labai nusivils.
Pamiršim profesionalų sportą, tapsim etnomuzikologe,
nors net dorai nežinom, kas tai.
Neturėsim draugų ir mirsim vieni.
Gerai, gerai.
Nieko panašaus nevyksta.
- Ar vyksta? - Ne.
Puiku! Tai gal sėskimės į savo ypatingą krėslą.
Taip, puiki mintis.
Matai? Juk iškart geriau?
Taip, tai, ko reikėjo.
Ne nuo mūsų priklauso, ar Railė bus priimta į komandą.
O kas priklauso nuo mūsų?
Na...
Railė rytoj rašys ispanų kalbos testą. Turim mokytis.
- Tu teisi. Mes visai... - Olvidamos!
- Ką tai reiškia? -„Pamiršom“.
- Kai kas klausėsi per pamokas. - Niekad nebūčiau pagalvojusi.
- Tu tikra ekspertė. - Muchas gracias.
Ačiū.
Be to, įveikėm naują treniruočių programą.
Gaila, kad apie tai nepagalvojau.
Nepatikėsi, pagalvojai!
Pala, tu teisi, pagalvojau.
Pavydžiu pati sau. Ačiū, kad priminei.
Nėra už ką!
- Kas taip pasakė? - Mano naujas bičiulis Sterblys.
Sveiki visi, aš Sterblys!
Šausim blizgučius, jei pateksim į komandą!
Puiki mintis.
Nuostabu, bet vis tiek mylim mūsų mergaitę.
Blizgučiai, jei nepateksim!
- Trenerė parašė? - Ne. Bri su Greise.
Sėkmės!!
Aš jų pasiilgau.
Pamenat, kai Bri ir Greisė...
- ir mes... - Tu vis tiek per anksti.
- Ne. Per anksti. - Eik žemyn.
Jei prireiks, būsiu apačioje.
Liko trys minutės iki antros valandos.
- Ji susidoros. - Nes ji turi mus.
Taip! Ar ne? Nes ji... Gal?
Puiku, Drovume.
Visi pažiūrėkit į Drovumą!
Žiūrėk, jei nepateksi šiemet, galėsi laimę bandyt kitąmet.
Žinau.
- Myliu mūsų mergaitę. - Kaip jos galima nemylėti?
Ji tokia protinga.
Ir puikiai žaidžia ledo ritulį.
Ji labai kūrybinga.
Jai būna nuobodu, bet ji nėra nuobodi.
Kartais ji kalba sarkastiškai.
Jai kyla labai prastų minčių.
Kartais ji gali pasielgti netinkamai.
O kartais per daug save spaudžia.
Bet būtent dėl visų šių dalykų Railė yra savimi.
Mes mylim savo mergaitę.
Visas jos gluminančias, bet nuostabias savybes.
Na, Raile, kaip sekėsi stovykloje?
Mes apie tai kalbėjom. Viską jiems papasakojam.
- Apie įsilaužimą į trenerės kabinetą? - Ir kad sudavėm Greisei?
- Pamenat, kaip melavom? - Papasakosim ir apie Ugnines?
- Jai nebūtina žinoti. - Prieštarauju.
Pardon. Excusez moi.
Gerai.
Ji išvažiuoja trims dienoms, o mes išgirstam tik „gerai“?
O kaip dėl raudonos sruogos?
Ji įstojo į gaują?
Sveika sugrįžusi, Neramuma.
Ji išvažiuoja trims dienoms, o mes išgirstam tik „gerai“?
Taip. Rodos, viskas gerai. Toliau žiūrim rungtynes.
Gražus perdavimas Rivsui,
kerta vidurio liniją.
Veržiasi į priekį. Koks smūgis!
Nagi, Slapčiausia paslaptie.
Jau laikas.
Viskas gerai. Lįsk lauk.
Gerai. Klok, drauguži.
Kokia ta paslaptis?
Kilime išdeginome skylę.
Rimtai? Ir tiek?
Maniau, pasakysi apie tą kartą, kai pasisiojom baseine.
Ne, palauk.
Ir vėl dingo.
Subtitrus vertė: Sandra Siaurodinė